84 t$o$> Apr. Maj. gfun. 
Om de vid andra tillfållen följas åt, få bevi- 
fa deffa undantag tillråckligen , att den all- 
männa förklaringen år falfk och att cn an- 
nan måne fokas ifrån båttre grunder. 
Genom jåmforelfe emellan Barometerns och 
hafsytans förändringar tror jag mig hafva 
upptäckt den råtta orfaken till det ftigande 
och fallande, fom ÖRerfjons yta år underka- 
flad. DefTa förändringar bora hårledas ifrån 
famma kraft: vår J.tmofphers eller Luftmajfas för- 
änderliga tyngd, fom genom fin olika tryckning 
upphöjer och nedtrycker den ena och den andra. 
Når Barometern flår högt, få år väderleken 
behaglig, lugn och torr, men defs fållande 
tillkånnagifver nederbörd, flormar och flarka 
förändringar; ju lågre den flår och ju mer 
den fpringer upp och neder, defs opålitligare 
och föränderligare år väderleken. Således fin- 
ner man, att de Phenomener, fom plåga be- 
bådas af högt vatten, oekfå plåga utmärkas 
af låg Barometer, och tvärtom; få att, når 
Vattnet ftiger, faller Barometern, och når 
Vattnet börjar falla, få år Barometerns fligande 
icke långt borta. På fådant fått har jag mer- 
endels funnit deras rorelfer uti reciprokt for- 
hållande med den omflåndighet, att vattnets 
ändring gejnenligen hinner något förut. Jag bor 
likväl tillika nämna, att jag ockfå anmärkt 
undantag ifrån denna allmänna regel, åfven- 
foxp 
