fiit) i§o6 9 £fiil. Jug. Sep t. 
Det fynes icke alldeles otroligt att v. LiNNe 
forft , åtminflone i tyOhet, bifallit fifkarenas 
tanka, att desfa voro blotta förändringar af 
famma art, och att han fedan icke noga ut- 
redt hvad fom angick hvardera arten fårfkildt. 
Deremot tyckes Ar tedi ha anfedt dem fåfom 
åtfkilda; men fom hans: corpore glabro (laevi) 
tillkommer flera af de arter, vi nu kalla får- 
fkildta, blir det aitid fvårt att fåkert beftåm- 
ma hvad han forflått med fin Rhombus. Ockfå 
fkulle jag hållre villa kalla denna: Pkur. Ice- 
vu y och maxifnus a/per , emedan desfa namn 
uttrycka deras fkiljemårken, och namnet ma- 
ximus, fom i alla fall år otjenligt, kan en- 
daft tilläggas Hippogtosfus, fom ofta i ftorlek 
ofvertråfTar alla andra kånda flundror. Gr o no-* 
vins i fitt Zoophylac. p. 74 n. 253 har åfven 
en Pt. Rhornbus och ehuru ingen ting i belkrif- 
ningen förekommer, fom icke pasfar till den- 
na, år det likväl ofåkert om han vid defs 
författande verkligen haft for ögonen famma 
art fom nu hår blifvit befkrifven , emedan 
hans anförda kännetecken åro otillråkliga och 
for kört berättade. — Bloch, fom i Iélyolo- 
gien forvårfvat fig ett fortjent odödligt beröm, 
har dock icke utredt detta åmne. Hans figur 
pasfar for ingen del med denna hvarken for 
kroppformen eller fårgen, ej eller for fidolineens 
krokning, h vilken alldeles icke liknar en råt 
vinkel; lik vål vågar jag ej beftåmt neka att 
denna figur år tecknad efter famma art fom 
vi 
