I 
1806, 08. Nov. Dec* 241 
fom måttet fig* 2 vifar och de mirifiä fom 
fig. i2. Till fårg och utfeende voro de fnar* 
liknande de få kallade gråfuggor eller MtlU- 
pedes (Oniscus Afilus L), men voro ej få kul» 
riga utan blott af ett tvåfkillingsftyckes tjock- 
lek, egande tio leder utom hufvudct och yu 
terfta åndan; vid hvarje led firter få val vid 
ofra fom nedra kanten på h vardera fiaäfi tn 
utllående rörlig lem, förmodligen ett fug*röf, 
hvars utfeende genom microfcop utniårks på 
Tab. VI — A fig. 2; fådane fyra fug-ror inta 
vid hvardera leden , undantagande vid den led 
der inga fötter fy nas, ty der år blott tit på 
hvardera ridan. Vid ofra åndan (fig* a.) fitti 
fex ftorre och mer greniga fug-ror få fom det 
på fig. 8 åfven utvifas, der fes åfven en hjert* 
formig upphogning med öppning fom tycks 
foreftålla Infektets miinn? °) Sådant fy nes ej 
på undra fidan fom fig. 5 utvifar> hvilken fi* 
S 2 dl 
*) Anus troligare. Detta ofverenskommer öckfa 
med de vanliga ångrar fom gä med fm al a ån* 
dan förut* Defsutom hvad Do&or W* änfedt 
for undra och kulrigafe fidan lamt förfedel 
med fötter, år efter min ofvertygelfe kroppens 
rygg eller upåt vettande del, och den flata år 
buken efter hvad ja£ kunnat döma af de un- 
der Obf. 2 beikrifne Tab, VI— B och fig. a— b 
tecknade då de fuffirno och rörde fig* Om Do- 
élor W- ej gisfat rått i desfä delar har hän dock 
med fitt rön och ritning gjort fig både Entomolo* 
ger och Läkare förbundne : Hans Obf* har mk 
