i$o6 7 0$. Nov. Dee* 249 
vattenfamling, ty håndeifer gifvas hvarefi: vål 
cn ganfka betydande mångd lerofe våtfkor 
mårkas vara for handen, men dereft desfa i 
anfeende till fin géleaktiga o. f. v. confiftence 
icke mojeligen igenom paracenthefis fkulle kun- 
na aftappas. 
Följande märkvärdiga håndelfe torde i 
flere affeenden kunna gifva någon upplysning 
éfver detta åmnet: 
Proftinnan H. nåra 40 år gammal, till 
temperamentet cholerico-fangviniik, till våxt 
och fetma medelmåttig och i fina foretagan- 
den häftig och ovanligt verkfam, hade haft 
tvenne barnfångar utan ovanlige tillfälligheter 
och klagade icke ofver några fjukdoms-an- 
floter, utom magfyra. 18020m fommaren åt- 
följde hon fin man till Medevi, der hon drack 
brunn och befann fig mycket vål. Efter en 
håftig förkylning , den hon ådrog fig i Augu- 
fli månad, då hon i kuligt och regnaktigt va- 
der företog fig att under en refa fjelf inpacka 
fina faker i vagnen, fick hon en rheumatilk 
vårk med feber, fom flutades med att ofvergå 
1 en remittent höftfeber, ifrån h vilken hon fnart 
tillf rifknade, gick uppe och började återtaga 
hull och krafter. Under tillfrifkningen, då 
hon en dag var fysflofatt att ftåda i ett fkaf- 
feri, hade hon nödigt att åtkomma en fy It- 
burk, hvilken var upfatt på en hvlla, dit hon 
på en fiege plågade uppftiga; men fom denna 
nu icke var till hands, och hon icke heller 
