iSoö, 08. Nov. Dec. 
S. pufilhis , en annan liten art från norra Per* 
fien fom Gmelin i fm Relä 3 Del. f. 499 
befkrifvit och Tab. 57. f. 1 aftecknat, finnes 
dock fvanfen nåftan på lika fått med håren 
åt fidorne flående; men djuret år ftörre oeh 
fnytet mycket kort och trubbigt. 
Vid fpecifike charaderen på S. fodienf 
(uti Sy (t. nat.) kallas Cauda fubnuda, åfven i 
Buffons hift. nat. g. p. 65. »la queue pres- 
que nue;» detta år utan fkål, ty den år ofver- 
allt befatt med hår, ehuru de åro korta, ftråf- 
va och på h varan dra liggande : de anda igenom 
inunder fvanfen, likfom en fm al upftående li- 
nea, löpande hvita, fynas en liten mån län- 
gre, och utgöra den af Herr Ljungh få kal- 
lade kolen. Desfe åro ockfå af Buffon an- 
märkte {i un bout a fautre un poil court & Mak* < 
chatre). I Herr v. Schrebers Såugthiere 
3 Th. f. 572 fåges fvanfen vara fjållig (Tchup- 
pig) och tunnhårig ; men det förra finnes ic- 
ke, utan torde anledningen dertill vara häm- 
tad från utfeendet af de hos ett torkadt djur 
mårkbare lederne i fvanfen, fom likväl åro 
med håren betåckte. Morrhår, ehuru desfe 
nekas på fiftnåmde flålle, finnas på kinderne 
och ofver ögonen ganfka månge , famt fomlige 
af halfva hufvudets längd. Öronen åro icke 
bara (kahl) utom vid fjelfva öppningen, utan 
åro med omnige hår holgde. Fårgen år icke 
ofvanpå rödbrun, utan verkeligen vartaktig 
och inunder hvitgrå i gulbrunt flotande. Andt- 
ligen 
