46 
a držícího berlu w ruce, druhá na okraji malý medaillon a w něm 
erb králowstwí Českého, upomínají nádherou a jemností swau na 
podobné plody Zbyška z Trotiny. To wše opráwňuje k důmyslu, že 
kniha tato psána byla, ne bez wědomí spisowatelowa, pro wzácnou 
nějakou a wysoce postawenau osobu. Ba z korrektur některých a 
zwláště na stránkách 245, 246 a 247 postawených, možné jest do- 
mýšleti se, že na nich buďto spisowatel sám, aneb jeho náwodem 
někdo jiný, ukládal po straně oprawy textu, které w rukopisech po- 
zdějších již w textu samém jewí se. O wšech těchto důležitých ma- 
ličkostech bude se moci podrobněji a důkladněji jednati, až chystán 
bude ze wšech exemplár ůw text zpráwný k nowému wydání kroniky 
té. Ostatně weškeren obsah rukopisu shoduje se nejwíce s textem od 
Dobnera podaným, ale končí prwní knihau na str. 250 w tatoslowa: 
„Hic finis est primi libri hujus cronice, quoniam presagium Prziemisl 
primi ducis Boemie sicut supra dicitur est impletum" (u Dobnera 
na str. 266) ač Brandeburgicum Dobnerowo str. 265—6 ještě na 
okraji téže stránky 250 připsáno jest. Zpráwa „Explicit cronica Boe- 
morum etc." ode mne nahoře již postawená chybí w rkp. Pulawském 
naprosto. 
Máť pak rukopis tento ještě i jiné zwláštnosti, kterých konečně 
dotknauti se musím. Jsauť to krátké přípisky z dějin Polských, rukau 
prwní polowice XV století, tedy dle wší prawděpodobnosti samého 
biskupa kardinála Zbyhněwa Olešnického, nejwíce co marginálie, a 
wšak někdy také do textu samého wložené. Jsauť wesměs obsahu 
buďto kritického, aneb doplňují a wyswětlují události české z pra- 
menůw polských. Posleduího způsobu jsau zejména přípisky: 
K roku 1043 na str. 63, u Dobnera 118: Farnes magna in Bohemia, 
ex qua tertia pars homi- 
num periit. 
„ 1072 „ 71, „ 124: Beatus Stanislaus in epis- 
copum Cracoviensem as- 
sumitur. 
B 1079 „ 73, „ 125: Beatus Stanislaus Craco- 
viensium antistes a Bole- 
slao Polonorum rege ad 
aram in eccl. S. Michaelis 
de Rupella occiditur. Cu- 
jus corpus in septuaginta 
duas pecies conscissum 
virtute divina reintegratur 
octavo Idus Maii. 
