45 
wání kroniky Pulkawowy od spisowatele samého došlo w posledních 
těchto dnech značného pötwrzeni nenadálým objewením se důležitého 
rukopisu w Paříži, jejž napotom „rkp. Pulawským" nazýwati chci. 
Dne 3. února t. ti obdržel sem od p. Wojtěcha K§trzyňského, 
doktora filosofie, bytem nyní w Poznani, psaní dané z Paříže, w němž 
mi oznámil, že w bibliothece knížete Wladislawa Czartoryského w Pa- 
říži pod známkou 0,1414 nachází se skwostný pergamenowý rukopis 
Pulkawowy kroniky české, psaný latině w druhé polowici XIV sto- 
letí na listech 139 nebo-li stránkách 278 we folio jednou a tauž 
rukau, a obsahující na stránkách 3—250 dotčenau kroniku, str. 
251—276 pak známý „Ordo ad coronandum regem Boemorum." Ru- 
kopis ten, ozdobený na str. 3 krásnými drobnomalbami, w textu pak 
barewnými kapitol initialkami, že náležel byl někdy slawaému biskupu 
Krakowskému, kardinalowi Zbyhněwu Olešnickému, kterýž wepsaw 
doň některé marginálie z dějin Polských, před smrtí swou r. 1455 
odkázal jej byl biskupskému kostelu Krakowskému. 
Zajímawau zpráwu tuto hned téhož dne oznámil sem byl 
w řádném posezení král. České společnosti nauk; a poněwadž spolu- 
oud této společnosti, přítel a zeť můj Dr. Rieger, strojil se té doby 
na cestu do Paříže, požádal sem ho, aby přičinil se osobně, zda-li 
by možné bylo dostati literární poklad ten na některý čas do Prahy, 
kdežby obsah jeho mohl proskaumán býti podrobněji a užit k opra- 
wení textu, jakož známo jest, welice porušeného kroniky Pulkawowy. 
Kníže Czartoryský propůjčil se k žádosti této liberalností wzorně 
laskawau: a tak majíce již wzácuý ten kodex w rukau swých, mů- 
žeme s potěšením probírat! se w něm a ceniti jak formu, tak i obsah 
jeho sami. 
Rukopis tento, na jehožto stránce 3 dole otištěná stampiglie 
swědčí, že jest „Z Biblioték i Polawskiey XX. Czartoryskieh" , jest 
skutečně wzácný, skwostný a zwláštniho pozoru hodný. Blány per- 
gamenowé, formátu středního folio, jsau welmi auhledné a neméně 
čisté nežli silné ; písmo na nich minuskule we knihách auprawných 
toho wěku obyčejná, s širokými okrajími prázdnými, leč kde korrektor 
sauwěký poklésky písaře wíce řemeslného nežli důmyslného na nich 
wytýkal. Psán pak jest rukopis ještě za žiwobytí jak Pulkawy tak i 
císaře Karla IV, a sice před r. 1374: důkaz toho jest na snadě a 
bije do očí, ana wšecka tak řečená Brandeburgica w něm ne do 
textu položena, ale na okrajích rukou zwláštniho a wšak sauwěkého 
písaře připsána jsau. Dwě miniatury na hořejší stránce počátečné (3,) 
jedna w liteře (7, předstawující krále pod korunou na trůnu sedícího 
