42 
že ad ecclesiam in Chudienicz „post mortem bonsß memorise Przibi- 
konis", ustanowen zase farář jiný. Tudíž jisté jest, že Pulkawa umřel 
r. 1380 co farář Chudenický. Z toho ale zawírati ještě se nedá, že 
by stal se byl knězem a šel hned farářowat do Chudenic ; ba možné 
jest, že ani nenabyl nikdy swěcení kněžského, a požíwaje w Praze 
důchodůw z fary swé, za příkladem množstwí farářůw jiných swého 
wěku zastáwal powinnosti swé pastýřské w Chudenicích jen skrze 
najatého třídníka čili vikáře. Důkaz na to podáwá nejprw při zápisu 
dne 19. Jul. 1378 daný jemu titul „diseretus vir", ne „honorabilis", 
a pak další zápis w dotčených aktách konsistorialních U. XVI, kdežto 
ke dni 18. Sept. 1378 wyprawuje se: „D. Przibislaus plebanus in 
Chudienicz protestatus est, quod paratus esset recipere sacrum sub- 
diaconatus ordinem: sed quia ordines non celebrantur, ideo dixit, 
quod non stat per eum, sed potius per diocesanum loci." 
Tak tedy osobnost Přibislawa čili Přibika Pulkawy z Rade- 
nína i postawení a působení jeho w létech posledních (1373—1380) 
již dostatečně zjištěna jsau. Byltě skutečně školním mistrem čili rek- 
torem kollegiatní školy Swatojilské w létech 1373 — 1378, a předpo- 
kládáno o něm, že by ze služby té buďto propuštěn býti aneb i sám 
ji opustiti mohl ; nebyl tedy ani kanowníkem tamější kapituly, ani 
knězem wůbec, ale laikem a swětským učeným, jakowýchž za jeho 
wěku ještě pořídku se počítalo. Wždy pak wyznamenáwal se mezi 
wrstewci swými tím, že, náležeje k učenému stawu, wynikal spůso- 
bilostí swau ku práčem učeným ; protož není se diwiti, že obrátil na 
sebe pozor i císaře Karla IV. 
Že císař ten měl účastenstwí we skládaní kroniky Pulkawowy, 
jewí se, bez ohledu i na zpráwy nahoře již dotčené, ze skutkůw ná- 
sledujících: 1. Wědomo jest, že Karel IV sám sepsal také legendu 
o S. Wáclawě. Biskup Marignola, spisowaw také k císařowě žádosti 
kroniku českou při zmínce o smrti S. Wáclawa (Dobner. Monum. II, 
153) doložil byl ta slowa: „cujus vitam gloriosus imperator Karolus IV 
abbreviavit, quse si placeret, hic esset inserenda." A wšak císař ne 
Marignolowi, nýbrž Pulkawowi dal wložiti legendu swou do jeho díla, 
a tak čteme ji (slncipit: „ Cr escente itaque religione Christiana" etc.) 
netoliko w Dobnerowě wydání (III, 90,) ale i u Menkena i Ludwiga. 
2) Wložení hojných listin důležitějších obsahu státopráwního z archivu 
zemského neb králowského, jejž Pulkawa sám citowal pod jménem 
„Arcana regalia" (ap. Dobn. II, 288,) do kroniky té nemohlo se státi 
beze zwláštního císařowa wědomí a swolení, ba i poručení; prawda 
o tom každému znateli sama sebou jest na jewě. 3) Nemenší swé- 
