51 
který čas náležel panu Mikulášowi, nýbrž od jistého Augustina 
samého, totiž od Augustina apotekáře, rodem z Florentie, který při- 
stěhowaw se do Prahy za času Karla IV, roku 1353 byl přijal 
měšťanské práwo na Starém městě Pražském a náležel časem mezi 
znamenitější měšťany téhož města. W létech 1378, 1394 i ještě 
roku 1399, brzy před swau smrtí, byl konšelem. Od roku 1382 až 
do roku 1386 náležel mu dům s winnicí na místě nynějšího kláštera 
Alžbětinek na Nowém městě (č. 418), který sobě kaupil prwé řeče- 
ného roku od Onofora apotekáře, potom pak zase prodal měšťanu 
Staroměstskému Mikulášowi Ortlowic. Hlawním jeho majetkem na 
Starém městě byl dům řečený tehdáž u Mauřenínů (ad Aethiopes) 
na nynějším maíém náměstí, totiž wýchodně ležící část domu prů- 
choditého (č. 459), kterým se chodí z malého náměstí do ulice 
Michalské. Zde nepochybně nacházela se jeho apotéka. Mimo to 
měl také dům w nynější ulici poštowské (č. 317) a za zdí městskau 
na té straně w místech nynějšího nábřeží dwa mlýny na řece Wltawě, 
které se dle něho i později nazýwaly mlýny Augusťinowými, též mlýn 
na břehu Malostranském, který stáwal blíž západního konce nynějšího 
železného mostu, ostrow nynější Střelecký s twrzí a zahradami na 
něm, který spojowal jezy obojích oněch mlýnů na prawém i na lewém 
břehu Wltawy, konečně také winnici na hoře Petříně nad Košíři. 
Augustin apotekář zemřel roku 1400, nezůstawiw žádného po- 
tomstwa. Roku 1381 byl se za ním přistěhowal do Prahy Matěj 
z Florentie, syn sestry otce jeho, a přijal měšťanské práwo, k čemuž 
Augustin poskytl jemu potřebného zaručení. Tento sestřenec jeho 
zemřel wšak nejspíš prwé než on, pročež byla hlawní dědičkau Augu- 
stinowau manželka jeho, jménem Woršila. S ní zasnaubil se ještě 
téhož roku Mikuláš písař urbury králowské na Horách Kutnách, a 
dle ní jakožto wdowy Augustinowy nazýwal se od té doby Mikulášem 
Augustinowým. 
O rodu Mikulášowu není nám nic jiného s jistotau známo, nežli 
že pocházel z Prahy, protože prwotně jinak se nenazýwal než Miku- 
lášem z Prahy (Nicolaus de Praga). W jedné listině, we které by 
byl sám měl příležitost uwésti jména swých předků, w zakládací 
listině totiž oltáře sw. Kateřiny w kostele Pražském roku 1409, při 
kterém nadal rozličné mše zádušní, činí se o nich zmínka jen docela 
powšechná; prawí se totiž w listině té o wýročních službách za 
Woršilu manželku jeko „a jiné jejich rodiče a předky" (anniversario 
Ursulae uxoris Nicolai ac aliorum ipsorum progenitorum et prsede- 
cessorum. — Lib. erect IX. L. 3). Hned pak dále potom ustanowuje 
4* 
