52 
se také nadání na wýroční služby za Jana Zárowského (Henslinus de 
Zarow), měšťana Pražského, aniž se co prawí o příbuzenstwí neb 
jiném jakém poměru Mikulášowu k němu. W seznamu wšak nowě 
přistupujících měšťanů Pražských w nejstarší knize Staroměstské od 
r. 1310 nacházíme roku 1385 Mikuláše písaře Henslina Zárowského 
(Nicolaus notarius Henslini de Zoraw), který toho roku přijal měšťan- 
ské práwo. Možná, že to byl náš Mikuláš z Prahy, že totiž byl we 
službě Jana Zárowského jakožto saukromý písař, jakž byl toho času 
obyčej, že sobě znamenitější měšťané Pražští držíwali písaře takowé 
k swým potřebám. 
% Později, totiž r. 1400, nacházíme Mikuláše z Prahy co písaře 
podkomořího, tehdáž Sigmunda Hulera, rowněž měšťana Pražského, 
(w knize Staroměstské od toho roku fol. 3), ještě pak téhož roku již 
co písaře urbury králowské na Horách Kutnách (tamže fol. 12). Toho 
roku, jak řečeno, zasnaubil se s Woršilau wdowau Augustinowau, a 
nabyl tudy znamenitého jmění Augustinowa w Praze, jak jest wýše 
popsáno. Woršila postaupila mu předně sama wšelikého swého práwa 
na něm; poněwadž pak nejspíš práwo její se potýkalo s práwem krá- 
lowským na odúmrť, wyžádal sobě Mikuláš roku 1401 udělení celého 
toho jmění od krále, o čemž swědčí listina wložená do desk dwor- 
ských i do městské knihy Starého města Pražského. Mezitím wšak 
již byl prodal jeden ze mlýnů Augustinowých hned r. 1400. 
Když roku 1402 dne 6. Března král Wácslaw byl zajat od 
bratra swého Sigmunda a později (w Čerwnu toho roku) odwezen 
do Wídně, kdež wedlé jiného průwodu také podkomoří Sigmund 
Huler s ním přebýwal, w Čechách pak byla Sigmundem zřízena jiná 
wláda zemská; není známo, co se za ten čas stalo s Mikulášem, 
ježto z doby toho zajetí neděje se o něm nikdež žádná zmínka. 
Když se wšak potom král Wácslaw roku 1403 (dne 11. Listop.) ze 
zajetí swého wybawil a do Čech se nawrátil, odewzdal Mikulášowi 
z Prahy úřad podkomořstwí na čas nepřítomnosti Hulera, který ještě 
byl we Wídni zadržán. Mikuláš sprawowal tudy důležitý úřad tento 
asi rok, totiž do náwratu Hulera roku 1404, po jehož znowu uwá- 
zání se w službu nawrátil se ku předešlému úřadu swému co písař, 
jinak nejwyšší písař, urbury králowské. I později býwal wšak odtud 
nazýwán dřewním čili někdejším podkomořím králowstwí (antiquus 
subcamerarius regni, pridem subcamerarius 1 ), též pak již raddau 
*) W knihách Staroměstských častěji w létech 1405, 1406, 1409 na listech 
44, 68, 184, též roku 1408 w Lib. vetust. priv. antiquse civ. P. 98. 
