83 
Anzahl von Büchern (Quaternen), in welche man alles dasjenige zu 
verzeichnen pflegte, worüber beim Hoflehengericht verhandelt wurde, 
und was in Evidenz zu halten oder für die Folgezeit dem Gedächt- 
niss der Menschen aufzubewahren war. Es steht also das Institut 
der Hoflehentafel im innigsten Zusammenhange mit dem Hoflehen- 
gerichte und die Kompetenz dieses Gerichtes determinirt den Inhalt 
der Hoflehentafelquaterne. 
Der Ursprung des böhm. Hoflehengerichtes ist noch ziemlich 
unaufgeklärt, dürfte aber mit den Exemtionen gewisser Personen und 
Körperschaften von der Gerichtsbarkeit der Kreisgerichte (eudy) und 
Zuweisung ihrer Kechtsangelegenheiten der jeweiligen Entscheidung 
des Königs, dem auch die Gerichtsbarkeit über seine Hofdienerschaft 
zustand, nicht ohne allen Zusammenhang sein. Als sich nämlich die 
Exemtionen seit der zweiten Hälfte des 13. Jahrhunderts mehrten, 
ernannte der König einen Stellvertreter in der Person des Hof- 
lehenrichters (sudí dvorský, judex curiae regalis). Sicher ist est, 
dass zur Zeit des Königs Ottakars II. dem Hoflehenrichter die Juris- 
diktion über die königliche Dienerschaft zustand, und dass in den 
Regierungstagen des Königs Johann überdies vor das Forum des 
Hoflehengerichtes Rechtsstritte über Devolutionen und Lehengüter 
gehörten. Die Kompetenz des Hoflehengerichtes um das Jahr 1350 
wird am besten durch folgendes Schriftstück angedeutet, das ich im 
30 Quatern der Hoflehentafel gefunden habe. „Za časuov pánov 
Jence a Jetřicha řečeného Špaček, někdy sudiech dvora králeva po 
Čechách, tito podepsaní súzeni sú: 
Najprvé všichni obecně služebníci královi o všecky dluhy, dě- 
diny, škody i zmatky, kteréž kolivěk dvorským súdem sázeni sú, 
kromě hlásných pověžných a vrátných hraduov králových, ti se o malé 
věci před purkrabí toho hradu súditi mají. 
2. Rychtáři ze vsí. Všichni rychtářové vsí králových, kteříž 
jako služebníci královi nazváni sú, súdem dvorským súzeni sú. 
3. Židé a křestané o listy. Všichni křesťané i Židé o listy, 
o dluhy i o sliby dvorským súdem súzeni sú. 
4. Všichni také lidé z králova ukázánie. Všichni také lidé, 
kteréhož kolivěk stavu, kteréž král zvláštně na sudieho dvorského 
odkázal, ti sú byli súzeni. 
5. Mniši a jiní duchovní lidé. Všichni mniši a jiní duchovní 
lidé, ježto jim před mnichy pravda se nemohla státi, před dvorským 
sudím súdili sú se. 
6* 
