4 
spíše předpokládají dualistické soustavy tyto monotheismus, kte- 
rýžto se jeví v náboženství židovském, mohame dánském a křesťan- 
ském. Každý znatel tuším dále dosvědčí, že učení atomistův (L e u- 
kippa a Demokrita, též Epikura a Lukretia), v novější 
době Leibnitz a posléze Her bar t jsou soustavy jaksi federali- 
stické, doznávajíce více, ano nesčíslné množství pravých bytostí, kte- 
réžto ve svém tlaku a vzájemném pronikání se tvoří svět a vše, co 
smysly chápeme. Federalistické soustavy tyto připouštějí, že jednotlivé 
takovéto pravé bytosti mají své zvláštní jakosti, že jsou vlastně 
pouhé jakosti, a že některé z nich mohou býti bytostmi ústředními 
(centrálními), kolem nichž se jiné pouhé bytosti usazují a v ně co 
ve střed svůj působí, jsouce samy těmito ústředními bytostmi ří- 
zeny. Takovéto bytosti centrální jsou na př. duše lidské; ale i každý 
jiný tvor, každé zemské a nebeské tělo má svou bytost centrální, 
svou duši, ovšem dle povahy organismu, v kterém se jeví, více méně 
vyvinutou. Federalistický systém tento neupírá též možnosti jedné 
jediné bytosti arcicentrální, kolem níž se všecky ostatní bytoti cen- 
trální, s ní vzájemně se pronikajíce, pohybovati a jako vznášeti 
mohou; ano systém ten dotvrzuje, že jakost této arcicentrální by- 
tosti může ovšem býti ta nej dokonalejší, nej lepší ; těmito koncesemi 
však svou zvláštní slabosť na jevo dává, navracujíc se zadními jaksi 
dvířkami k centralismu absolutnímu, k substanci Spinozově. V ná- 
boženském směru nezplodila soustava tato doposud žádného vyznání 
zvláštního, leda že bychom za plod ten uznati chtěli prozatím Poly- 
theismus starověký. 
Třeba vyznati , že nejpatrnější důslednost logická se nalézá 
v soustavách centralistických ; a pokud logicky důsledně mysli ti jest 
vůbec íilosofovati, může se říci, že soustavy ty jsou vrchem filosofie; 
avšak potřebám mysli lidské nečiní proto zadost, že nedovedly po- 
sud vysvětliti jasně přechod z jedinosti ku mnohosti, přechod 
z jediné pravé bytosti, přechod z boha k rozmanitosti smyslného světa, 
a že tudíž buď do náboženského mysticismu na jedné aneb do pře- 
hnaného idealismu na druhé straně až posud upadaly. Těmto potře- 
bám mohou vyhověti lépe soustavy atomistické čili monadistické 
(federalistické). Přijímajíce mnohost pravých bytostí, jejich vzá- 
jemnost a rozmanitou jakosť, podávají tím velmi vděčnou látku 
ke konstrukcím myšlénkovým a blížíce se takto zároveň k methodě 
věd přírodních mají budoucnost mnohoslibnou; avšak v logickém 
směru, jak už svrchu podotčeno, pokulhávají. Než filosofický dua- 
lismus, jenž dvé pravých bytostí přijímá a o nich tvrdí, že jedna 
