7 
nosti. Tato snaha jest její skutečná bytosť. Mysl taktéž snaží se vy- 
trvali ve své jsoucnosti nejen pokud jasné a zřetelné, nýbrž i pokud 
zmatečné idey niá, a jest sobě vědoma této snahy. Tato snaha po- 
kud se k mysli nese, jmenuje se vůle (a když se k mysli a k tělu 
zároveň vztahuje ch t í č). Proto to, co člověk jest, jest samá jeho 
vůle, a celý svět a vše, co jest, jest samá, pouhá vůle, poněvadž 
vše se snaží vytrvati ve své jsoucnosti. Tato vůle není volná, nýbrž 
jest člověku (a všemu ostatnímu) dána, jako jest na př. dána tíže 
kamenu. I bůh jest jen pouhá samá vůle, nebo hledí vytrvati ve své 
jsoucnosti ; než k němu se, co k mysli povšechné (substanci) vše 
ostatní nese, u něho jest konečně mysl a vůle jedno a totéž. 
Filosofové francouzští a angličtí (zvlášť věku XVIII.) jako Con- 
dillac, Bonnet, Diderot a t. p. dříve už Locke, Berkeley, v novější 
době Němci Jakobi a Fries uznávali naproti tomu c i t (common sense), 
povšechné vnímání smyslné za podstatu člověka a všeho, co jest, za 
pravou bytosť vůbec, ač ne tak logicky ostrým spůsobem, jako ti, 
kteří za pravou bytosť mysl aneb vůli pokládali, přece však dosti 
zřejmě a určitě. 
Ejhle tři opět principy, dle nichžto možná rozděliti veškerou 
filosofii opět ve tři odbory podlé toho, zdali se pravá bytosť ve své 
pouhosti (das Ding an sich) považuje bud za mysl, bud za vůli, 
bud za cit. Nehodláme se zde pouštěti v podrobné uvažování a po- 
rovnávání těchto tří základů, hranice, které jsme tomuto písmu na- 
před vytkli, tomu brání. Nehodláme zde také vlastní náhled svůj, ač 
krátce jen vykládati, že totiž ze stanoviska pantheistického tyto tři 
principy za jeden a tentýž princip, za jedinou nerozdílnou 
trojici možná pokládati, v které svrchovaná bytosť sama sobě se 
zjevuje. Než o tom jinde snad a jindy více. 
Dle nadeslaného schématu možná tudíž devatero odlik, soustav 
anebo škol filosofických rozeznávati. Soustavy centralistické (pan- 
theistické), které pravou bytosť pokládají za mysl, které ji poklá- 
dají za vůli, za cit. To které rozvržení možná provésti též při sou- 
stavách dualistických (monotheistických) i při soustavách federalistických 
(polytheistických). Ovšem že systematické rozvržení toto až posud 
jenom theoreticky platí a nikoliv prakticky. Nebo až posud jenom 
některé z těchto odborů byly skutečně vzdělávány a více méně pro- 
vedeny, některé částečně v praktickém provedení jaksi pomíchány 
jsou, což však nevylučuje, že by se mohly všecky tyto směry v bu- 
doucnosti pěstovati a vzdělávati. Až posud byl obzvlášť centralismus 
filosofický, v němžto se m y s 1, za jedinou pravou bytosť klade, jak 
