63 
Sezení Iridy pro filosofii, dějepis a filologii dne 7. listopadu 1870. 
Přítomní pánové : Tomek, Tieftrunk, Malý, Emler, Ze- 
lený, co host pan Pažout. 
Pan prof. Tieftrunk četl rozpravu o jednání Ferdinanda I. 
se stavy českými v Litoměřicích r. 1547 po bitvě Mühl- 
berské. 
V rozpravě této vypisuje se nejprv, kterak Ferdinand I. po 
vítězství u Mühlberka s lidem svým přes Drážďany a Perno do Li- 
toměřic táhl, kteréžto město dne 3. června osadil. Zde pak učinil 
první přípravy k přemožení a pokutování stavův českých, kteří mu 
ve válce proti Janu Fridrichovi saskému vojenské pomoci odepřeli. 
Předkem záleželo králi na tom, aby odporné stavy mezi sebou roz- 
dělil a jednotu, jižto byli k hájení svých práv a svobod v měsíci 
březnu učinili, zrušil. 
Za tou příčinou vydal dne 3. června mandát do všech krajův 
království Českého, v němž stavům oznamoval, že se po přemožení 
odbojného Hanuše Fridricha do Čech vrátil a že hotov jest, stavům 
ke všemu tomu, co podlé řádů, práv a svobod království českého 
náležité bude, napomáhati; že však jim známo bude, co nejedni ze 
stavův proti němu předsebrali, zvláštní jednotu proti němu učinivše. 
Nad čímž že on král žádné těžkosti nemá, jen když se z takových 
zápisův, kterýmiž k té jednotě se přiznali a jimž snad mnohý z nich 
ani náležitě neporozuměj, propustí ; ano že ochoten jest, ten zápis je- 
jich ze strany obhajování řádův, práv a svobod království českého 
do desk zemských vložiti, jakmile prokáží, že tak předešle před 
ohořením desk v nich zapsán byl. Spolu pak sliboval: „že jakožto 
panovník křesťanský a spravedlivý, jakožto milovník 
království českého a poddaných svých k tomu hleděti 
bude, aby chudému jako bohatému rovná spravedlnost 
se udělovala, a stavové i jeden každý při řádu, právu, 
svobodách a privilegiích zůstaveni byli." 
Týmž mandátem král se stavům zamlouval, že z království če- 
ského dříve nevyjde, dokud by všem stavům sněmu obecného nepo- 
ložil a toho všeho, což svrchu povědíno, nevyřídil, i což by jehj 
i království českého a stavův dobrého a užitečného bylo, nejednal, 
tak že sobě žádný ničehož slušně do něho prý stěžovati moci ne- 
bude *) 
*) Acta Ferdinand. 175 -179. 
