66 
přál, kdežto k vyšším stavům se tak přátelsky měl, je dokonce 
svými věrnými nazývaje. 
Z té příčiny konšelští uřadové měst pražských k žádosti svých 
poslův psali okolo 20- června králi list velmi smířlivý, v němž do- 
týkajíce mandátu do všech krajův rozeslaného prosili, aby na milo- 
stivější prostředek, než který v sobě týž mandát obsahuje, nastou- 
pil a vší té věci až do budoucího stavův ohledání poodložil; což že 
oni z žádné jiné příčiny nepředkládají, než toliko z té, aby raději 
pokoj, láska a dobrá svornost v království českém zachovány byly. 
Na konci zakazujíce se poslušností poddanou, žádali krále za milo- 
stivou odpověd. 
Než ani k tomuto psaní král nic neodpověděl; alebrž nechá- 
vaje i Pražan i poslův jejich v úplné nejistotě stran úmyslův svých, 
zachystával se pomocí vojenskou, jížto zejména u knížete Morice 
a napotom i u císaře co nejpilněji vyhledával. 
Ferdinand věděl dobře, že i po rozpuštění lidu krajského s pole, 
jež nedávno k žádosti jeho vykonali, mohli stavové, jmenovitě města 
královská s Prahou v čele, posta viti mu tak veliký počet lidu na 
odpor, jemuž by vojsko jeho nikterak nebylo stačilo. Pročež chtěl 
hojných posil vojenských hned do Litoměřic dostati. 
Nej větší v tom naději skládal na spojence svého Morice. I psal 
mu tedy hned 1. června, jsa ještě na pomezí českém, list, žádaje 
ho, aby s pomocí svou jízdných a pěších k hranicím českým se hnul, 
odkud že by pak na požádání královo bez prodlení do země české 
vtrhnouti měl. A z Litoměřic poslal dne 8. června Moricovi druhé 
psaní, v němž pravil: „že chce ty rebelly v Čechách přísně trestati 
a poddané k poslušnosti povinné přivésti, k čemuž že Moricovy po- 
moci očekává; že by sice byl ho rád ušetřil, ale že věci v Čechách 
tak se mají, že pomoci jeho oželeti nemůže. I žádal na Moricovi co 
první pomoc 500 jízdných a 2500 pěších; ostatní lid měl Moric na 
pohotově míti, až by ho král potřeboval. V žádosti této odvolával 
se Ferdinand I. na přátelskou smlouvu, kterou s Moricem v říjnu 
léta minulého byl uzavřel, proti níž to však stavové čeští, hlavně pak 
celý stav městský, silně se opřeli. 
Když na to Moric v odpovědi své, předstíraje vlastní nebezpe- 
čenství v zemích svých, nemožnost takové pomoci předkládal, tu král 
dne 11. června mu opět psal, a nedlouho potom vypravil k němu 
dokonce i zvláštního posla, svobodného pána Kašpara z Herberšteina, 
jenž se měl o rychlé vypravení té pomoci u Morice co nejsnažněji 
zásadití. Spolu Ferdinand Moricovi zkázal: „pak-li pomoc slíbenou 
