— 9 — 
celler. Hele cønenchymets væv er ganske fyldt med kalkspikler, den 
almindeligste form er lange spidse knudrede spindler (0.0372 mm. I. 
0.080 mm. br.) (Tab. IV fig. i) og rette køller (0.140 mm. 1. 0.044 
mm. br.) (fig. 2, 3), af andre spikelformer kan nævnes brede mere 
eller mindre spidse, næsten glatte spindler (0.116 — 0.184 mm. 1. 
0.040 — 0.052 mm. br.) (fig. 4, 8), lange bøiede køller (0,236 mm. 1. 
0.044 br.) (fig. 5), kors (0,192 mm. 1. 0.112 mm. br.) (fig. 7) 
og dobbeltkugler (0.080 mm. 1. 0.056 mm. br. 0.016 mm. br. paa 
midten) (fig. 6). Cønenchymets spilder er ikke ordnede paa nogen 
bestemt maade. Cønenchymets længdekanaler er store og forsynede 
med et c. 8 høit cylinderepithel med store runde kjærner. 
Axen er nøddebrun, ved gjennemfaldende lys gul, den er rund, 
glat, uden kalk, 0.3 mm. tyk og bestaar af tynde koncentriske horn- 
lameller, som omgiver en centralstræng. Hornlamellerne har den 
samme bygning, som lamellerne hos Stenogorgia. Centralstrængcn 
er fyldt med en spongiøskornet protoplasmamasse, men mangler al- 
deles de fine strænge fra den inderste lamelle. Axeepithclet var 
desværre saa daarligt konserveret, at det ikke var muligt at paavise 
andet end løsrevne celler, der hang fast ved axen, det synes at 
beståa af lave cylinderformede celler, c. 4 jj. hoie, med runde 
kjærner. 
Polypcellen er kort, tyk, 0,7 5 mm. høi, siddende, for største 
delen dækket af cønenchymet, ved basis er den stærkt opsvulmet 
og omfatter en del af polypstokken, hvor polyperne sidder parvis, 
møder de opsvulmede partier hinanden, saaat der dannes ligesom et 
bredt, tykt baand. Cellens rand er forsynet med 8 smaa, lidet frem- 
trædende tænder. Ligesom i cønenchymet er ogsaa her de almin- 
deligste spilder lange, spidse spindler (0.392 mm. 1. 0.052 mm. br.) 
(Tab. IV^ flg. 11) og køller (0.172 mm. 1. 0.036 mm. br.) (fig. 13) 
samt desuden dobbeltstjerner (0.124 mm. 1. 0.040 mm. br. 0.020 
mm. br. paa midten) (fig. 10), endvidere findes kors (0.192 — 0.284 
mm. 1. 0.088 — 0.112 mm. br.) (fig. 14, 15), nogle for cellen eien- 
dommelige, uregelmæssigt firkantede spilder (0.140 mm. 1. 0.036 
mm. br.) (fig. 16) og glatte stjerner (0.056 mm. 1. 0.036 mm. br. 
0.016 mm. br. paa midten) (fig. 17). I cellen og cønench3^met er 
spiklerne lys rødfarvede. Ogsaa i cellen ligger spiklerne uden no- 
gen orden. 
Polypen er retraktil, 1.2 mm. lang, den basale del er hvid, glat 
cylinderformet, 0.5 mm. tyk ved celleranden. Spiklerne i basaldelen 
er ufarvede og ligger uden nogen orden, den almindeligste form er 
dobbeltkugler, som ligner meget cønenchymets, (0.108 — 0.120 mm. 
