været en almindelig Skik at meclgive den døde en Kam, enten det 
nu var den, hvormed Ligets Haar og Skjæg for sidste Gang var 
ordnet eller til Brug i det andet Liv. Selv blandt brændte Ben 
savnes Kamstykker sjelden. Det her fundne Exemplar udmærker 
sig imidlertid ved at være fuldstændigt og især ved den Maade, 
hvorpaa det har været baaret. Kammen selv er af Ben og af den 
oprindelig romerske Form med pyramideformet Ryg. Tinderne ere 
forholdsvis lange og har været beskyttede af et baandformet Futteral 
af Bronceblik, der har hængt i tre Bæreremme. Kammen selv sy- 
nes at have været fastholdt alene derved, at den ene Bærerem har 
været stukket igjennem en paa Kammens Ryg anbragt kraftig 
Broncering og derefter fæstet i en liden Skede, der gaar tværs over 
Futteralets ene Langside. En lignende Anordning vides ikke tid- 
ligere at v^ære iagttaget her i Landet, derimod er »Kamme hæn- 
gende ved Bæltet« ofte bemærket i Mellemeuropas Grave fra Me- 
rovingertiden, ligesom der i Lindenschmits Handbuch i. 314 er 
af bildet en i Belgien fun det Kam fra samme Tid med Skede, Ringe 
og Remme væsentlig af samme Indretning som paa det her be- 
skrevne Exemplar. 
Den hauglagtes Vaabenudrustning har bestaaet af Sværd. to Spyd, 
Øx, Kniv og Skjold. Desværre ere alle Jernsager saa opløste af 
Rust, at alene deres Konturlinier nogenlunde kan bestemmes. Svær- 
det har havt tveægget Klinge og forsiret Træbalg, men hverken paa 
Balgen eller Haandtaget viser sig Spor af Metalbeslag. Af Spyd- 
spidserne har som sædvanlig den ene havt Modhager og den anden 
fireægget Blad. Skjoldet synes at have været opstillet mod Gravens 
søndre Gavlsten, og Øxebladet har været indhyllet i Tøi. 
Langs Kammerets østlige Langvæg fandtes forskjelligt kvindeligt 
Gravudstyr, der giver sikker Anvisning paa, at der i dette Kammer 
samtidigt med Krigeren ogsaa er bleven begravet en Kvinde. Hun 
har været tarveligt udstyret: af Redskaber har hun kun faaet med 
en Sax og en Haandten, men af Prydelser en smuk Guldring (Fig. 3), 
ligesom der ved hendes Hoved var bleven nedsat to Urner af Ler. 
Fundet byder mange og mærkelige Overensstemmelser med 
den indholdsrige Grav paa Øftshus i Fjælber (B. M. No. 3731), hvor 
der ligeledes tydeligvis var begravet baade en Mand og Kvinde. I 
begge savnes de for denne Tid eiendommelige store Pragtspæn- 
der. I de Tilfælder, hvor Gravkammere kan sees at være opførte 
særskilt for et Kvindelig, pleier imidlertid disse Smykker sjelden 
at mangle. Deraf tør maaske sluttes, at saadanne Spænder væsent- 
lig har været baarne af fornemme Kvinder, og at i de to foran- 
