— 254 -- 
nævnte Tilfælder den sammen med Krigeren begravede Kvinde kun 
har været en Slavinde eller Tjenestekvinde, der maaske endog ufri- 
villigt har maattet følge sin Herre i Døden. Ogsaa i det store 
Gravkammer paa Trygsland i Bjelland, der aabnedes i 1821, saaes 
to Lig, »et stort og et mindre ved Fødderne af det større «. De 
mange kostbare Smykker og Nøglehanken beviser, at Hovedperso- 
nen i denne Grav var en Husfrue, men det andet Lig kan maaske 
ogsaa i dette Tilfælde forklares paa samme Maade som i Mands- 
gravene. I ethvert Fald er det ikke godt at forståa, enten man 
holder sig til Fundets egen Beskaffenhed eller til Fundberetningerne, 
hvorfor eller hvorledes Dr. Undset i sin Forklaring og Undersøgelse 
af Fundet (se norske Oldsager i fremmede Museer S. 8) har faaet 
det eiendommelige eneggede Sværd ind blandt det forresten saa 
udpræget kvindelige Gravgods. 
Paa Sjøtun i Vik i Sogn opdagedes en af de i Indberetningen 
for 1884 beskrevne ældre Jernalders Krigergrave med brændt Lig 
og Vaaben af de fra Mosefundene velkjendte Typer. Graven var 
en lav Røs uden Kammer. Midt paa Bunden laa en Skjoldbule 
dækkende over to Spydspidser, en med Modhager og en med kort 
bredt Blad med ophøiet Midtrand. 
Et mere storartet Gravminde var Røsen paa Fondanæsset i 
Lindaas. Af svære Strandstene var her opført en mægtig Rundhaug, 
hvor mange i Aarenes Løb skal have forsøgt sine Kræfter og sin 
Lykke. Men Skatten vilde ikke lade sig hnde, og ovenfra var det 
ugjørligt at komme tilbunds i Haugen. For nogle Aar siden kom 
imidlertid unge Folk paa Gaarden, og fra den Tid blev Arbeidet 
drevet med større Kraft og efter bedre Plan. Noget i NV for 
Midten traf man endelig sidst Sommer paa en Helle og under 
denne paa et lidet firesidet Gravkammer, hvori stod — en tom 
Kobberkjedel. »Idetmindste var der ikke noget andet end lidt Rusk 
i den.« Kjedelen har forresten holdt sig godt og hører til den 
ældre Jernalders sædvanlige vestlandske Type, der antages indført 
fra Nordsøens sydlige Kysdand. Samme Form og samme Indhold 
havde ogsaa en anden Kjedel, der omtrent samtidigt indkom fra 
en stor Rundhaug nær Tonstad Kirke i Siredalen. f ler havde for- 
resten de i Kjedelen gjemte brændte Smaaben været indhyllede i 
et Stykke Filt eller grovt Vadmel, der endnu er tilstede. 
Desværre savnes de nærmere Oplysninger om et tilsvarende Fund 
fra Ødemotland i Nærbø paa Jæderen. Her blev ved tilfældig Gravning 
i en Haug paatruftet en Lerurne med brændte Ben, blandt hvilke fandtes 
flere Brudstykker af en forsiret Benkam og desuden det her afbil- 
