sioner paa de forskjellige Festdage, da Gaver og Ofter indsamiedes 
til Kirkernes og Geistlighedens Underhold. Paa dem aflagdes ofte 
Ed, og ved overhængende Fare saasom Ildebrand blev de ikke sjel- 
den hentede ud for at standse de onde Magter. 
De havde i Regelen Plads paa Alterbordet, men efterat Refor- 
mationen havde ødelagt deres Hellighed, blev de fleste vistnok strax 
ødelagte, og nu er det yderst sjelden, at et Brudstykke kommer for 
Lyset. 
Her hos os synes Relikvieskrinene hyppigst at have havt Form 
af smaa Kirkebygninger med Søilegang, spidse Gavler med store 
fremoverbøiede Dragehoveder og gjennembrudt Mønekam. Skrinene 
selv er i Regelen arbeidede af Egetræ og dækkede med forgyldte 
Kobberplader med drevne bibelske Billeder. Disse Plader viser sig 
i flere Tilfælder ikke at være afpassede efter det Skrin, hvorpaa de 
er anbragte. Om deres Oprindelse vides forresten intet bestemt; 
de billedlige Fremstillinger giver ingen Veiledning, og af Ornamen- 
terne er Dragehovederne ubetinget de mest karakteristiske. De 
gjenfindes paa vøre Stavekirker, og Formen er maaske oprindelig 
hentet fra Stavnprydelserne paa Vikingetidens Krigsskibe. 
Det her fundne er trods sin beskadigede Tilstand yderst in- 
teressant. Øinene er uforholdsmæssig lange ligesom paa Urnæskir- 
kens Dyrebilleder, de naar lige frem mod Næsespidsen, ere afrundede 
bagtil men tilspidsede fremover. Desværre mangler det karakteristi- 
ske Snudeparti med bugtet Tunge og nedhængende Lap. Derimod 
har Nakken en gjennembrudt Kam og desuden Manke, der falder i 
fem regelmæssige Lokker paa hver Side af Halsen. Med tiltalende 
kunstnerisk Fantasi har den gamle Mester ladet en fm Bladranke 
slynge sig gjennem Uhyrets Manke. Begge Sider ere ens med Und- 
tagelse af, at Bladrankens Stilk paa den ene Side afsluttes med et 
lidet, skarpt tegnet Ormehoved i Profil, der bider over nærmeste 
Bøining og er af udmærket belivende Virkning. Dette Ornaments- 
motiv gjenfindes i Mængde paa Stavekirkernes Udskjæringer. Paa 
Stedjekirkens pragtfulde Portaler er saaledes flere af paafaldende 
Lighed. Maaske derfor at dette ufuldstændige men mærkelige Stykke 
alligevel kan være en Prøve paa indenlandsk Kunstfærdighed i Nor- 
ges ældre Middelalder. 
Ifølge Sagnet skal Kirken i Nedstryn engang have staaet paa 
Gaarden Kirkeide høiere oppe i Dalen. Paa denne Gaard sees for- 
skjellige Gravhauger men mgen Minder fra den kristne Gudstjeneste. 
Dog paavises et Markstykke, hvor der ved Gravning jævnligen 
findes Ben, og hvor altsaa Kirkegaarden antages at have været. 
