— 26o — 
I dette Markstykke paatraf Gaardeieren sidst Sommer den her 
afbildede Helle, der efter sin Form nærmest ser ud til at være en 
gammel Gravsten. Vistnok synes det, som om dette Slags Mindes- 
mærker hos os i den katholske Tid har været forholdvis sjeldne, 
dog var de tydeligvis kj endte og ved særegne Anledninger i Brug 
ligefra de første Aarhundreder efter Kristendommens Indførelse. Af 
de til vor Tid be vårede udmærker sig de »kisteformede« Gravstene, 
der i Regelen antages ældre end Aar 1200. Oversiden er tagformet, 
enten stum eller ogsaa forsynet med Indskrift og enkelte kristelige 
Ornamenter eller Symboler, især Korsets Tegn i ophøiet Arbeide. 
Stenen fra Kirkeide er imidlertid ulige simplere. Kanterne er 
tildannede ved grove Slag, og kun Overfladen synes at være afglattet, 
forinden den blev forsynet med de indhugne eller indgnedne Orna- 
mentbilleder. Disse maa vel antages i sin Tid at have havt en 
Mening, rimeligst symbolsk, men ere nu vanskelige at forklare. 
Billedstene ere her i Landet i det hele yderst sjeldne, og med 
de hidtil kjendte frembyder den nyfundne kun liden Overensstem- 
melse. Saavel Forsiringsmaaden som de enkelte Figurer og deres 
symmetriske Ordning frembyder saa meget eiendommeligt, at man 
endog kan komme i Tvivl, om Hellen virkelig er et kristent Grav- 
minde og ikke en Billedsten fra Broncealderens hemmelighedsfulde 
Tidsalder. 
Den lange Midtlinie med den stigbøileformede Udvidelse ved 
Rodenden, der slutter sig umiddelbart til to paralelle Tværlinier, ja 
selv den runde Topskive synes at forudsætte en Korsfigur til 
Afslutning (kfr. Aarb. 1876, Fig. 9 og 16), men istedet derfor er \ 
her indhugget en bred Straalekreds, der vistnok har mere Lig- f 
hed med en Helleristningsfigur end med noget kristeligt Symbol. 
Det samme gjælder den trebugtede Linie (Slangen) og de kon- 
centriske Ringe, der ganske svarer til et af de hellige Tegn, som 
er indhugget paa Gavlhellen i det store Broncealders Gravkam- 
mer paa Rege paa Jæderen (se Afbildn. i Aarsb. 1882, S. 87). 
Vistnok kunde de koncentriske Ringe og den ligeoverfor stillede 
bueformede Figur tænkes at skulle betegne Sol og Maane, en 
Fremstilling, der er almindelig paa Billedgrupper fra den ældre 
Middelalder, og som forekommer f. Ex. to Gange paa den mærk- 
værdige maiede Tavle (Urda I), der før hang i Nedstryns Kirke, 
formodentlig netop i den Kirke, i hvis Tomt Billedstenen er funden. 
Men for det første er Fremstillingen der noget anderledes og Maa- 
nen afbildet staaende, ikke liggende som paa Stenen, for det andet 
