26 
aby nebyli trpíui 
v slavné Pražské obci jmíni, 
kteřížby se nesrovnali 
a bluduo neodvolali. 
Bývalo hadruňku mnoho, 
dokudž se nestalo toho, 
kdež jest ktokolivěk vyšel 
nic jiného neuslyšel, 
když jedné chtěl poslúchati 
než vaditi se a rúhati. 
Z toho přišlo zkyselení, 
jedněch na druhé ježení. 
Ale jakž se jest to stalo, 
všecko pojednú přestalo, 
vada, všetečné mluvení, 
kteréž k ničemému (sic) není. 
Rač Pán Buoh svú pomoc dáti, 
byt se mohlo dokonati, 
což se dobrého začalo, 
ať by království povstalo 
zase k slávě z toho pádu, 
skrze pokoj, zdravu raddu, 
jednotu, svornost křesťanskú, 
vypleníc sektu Luterskú. 
Amen, Bože rač to dáti, 
abychom mohli zahnati 
Turky, hanebné pohany 
a k nim náchylné křesťany. Amen. 
Pod tím jest: Léta XXV., to jest, že r. 1525 písně ty byly vy- 
tištěny. 
Zvláštní zajímavost má první píseň proto, že staroutraquistický 
skladatel její napomíná krajany své, aby již proto, že Č e ch o vé jsou, 
nepřijímali víry od Němců, proti nimž tak často za válek husitských 
bylo bojováno. Z Bartošovy kroniky zase víme, že Luteráné čeští právě 
to za řízení z nebes měli, že Němci, „tito odvěcí nepřátelé pravdy 
boží", nyní sami stali se následovníky Husovými. 
Über den Umfang des böhmischen Reiches unter 
Boleslav II. 
Vorgetragen von Prof. Dr. J. Kalousek am 19. Februar 1883. 
Unter obigem Titel hat Herr Prof. J. Loserth in den Mit- 
theilungen des Instituts für österreichische Geschichtsforschung (red. 
von E. Mühlbacher, IL Bd. Innsbruck 1881, S. 17—28) einen Auf- 
satz veröffentlicht, welcher die Zahl der Bemängelungen, denen der 
in der Mainzer Urkunde K. Heinrichs IV. vom 29. April 1086 (Cosmas 
Prag. IL 37) enthaltene Überrest der Gründungsurkunde des Prager 
Bisthums von mehreren Seiten schon früher ausgesetzt war, um eins 
vermehrt. Herr Loserth kümmert sich darin gar nicht um die nahm- 
haften Forschungsresultate, durch welche die böhmischen Historiker 
4. 
