38 
5. 
O lékárnickém spise Matěje z Vysokého Mýta. 
Ceti Jos. Jireček v sezení dne 4. června 1883. 
Jungmann ve druhém vydání své Historie Literatury České pod 
č. III 270 na str. 78 podává zprávu o knížkách, jenž šlovou „Světlo 
apatekářův", na základě spisu Mr. Jiříka z Augusty 1. 1496 od 
Matěje z Meyta česky sepsaných. Přívětivou laskavostí pana Jana 
rytíře z Neuberku byl mi rukopis ten, jejž po drahně let pokládáno 
za ztracený, k probrání a slovesnému ocenění zapůjčen, i ačkoli 
o něm v Časopise Českých Lékařův 1882 str. 574 sld. od pana Dr. 
Špotta stručná zpráva podána, nicméně myslím, že nebude nevděk, 
jestliže o něm ještě něco širšího oznámím k doplnění známostí našich 
o staročeském písemnictví lečitelském. 
Rukopis jest papírový i čítá v celku 281 číslovaných a napřed 
11 nečíslovaných listů, z nichž 7 — 9 jsou popsány, ostatní prázdny, 
pak v zadu 9 prázdných listů*) formátu dvanáctercového v dřevě- 
ných, kozí potažených, dobře zachovaných deskách z 1. 1590, které 
se prvotně svazovaly tkanicemi ze zeleného hedvábí. Na přední 
desce zlatem v oválu vtlačen jest obrněný rytíř drže štít na čtvero 
polí rozdělený (na němž se znaky dva opakují, totiž klín modrý ostřím 
dolů obracený, pole zlaté i bílé rozkrajující, a bílý vůl ve zlatém poli) 
s nápisem kolem se vinoucím „Arma Joannis Labunsky 1583". Na 
desce zadní též v oválu a zlatem vtlačen jest obraz větevnatého 
stromu olivového, pod nímž stojí žena oděná řásným rouchem, vzta- 
hujíc po větvi ruku a nad ní stuha s nápisem „Oleum sapere noli". 
Svrchu nad stromem je znamení božské Jehova a nad tím nápis 
„Romanorum XI"**), na opačné pak straně: „Oliva Johannis Lab." 
Majetníkem rukopisu tedy mimo všelikou pochybnost byl Jan Laboun- 
ský z Labouně a na Hradišti nad Jizerou, horlivý posluchač Jednoty 
Bratrské, Veleslavínův přítel, milovník literatury, jmenovitě sběratel 
rukopisův a kněh českých. Jiná kniha z knihovny Jana Labounského, 
týmiž vtlačenými ovály opatřená, jest exemplář Šturmova Rozsauzení 
Kancionálu Bratrského a Bratrské na to Obrany, kterýžto se chová 
*) I vnitř sou listy 75, 76 a 77 nepopsány, patrně proto, aby se další zápisky 
díti mohly. Rovněž 1. 123 a 124. 
*) Vlastně XI v. 17: „A ty byv planau olivau, vštípen jsi místo nich i učiněn 
jsi účastník kořene i tučnosti olivy". 
