39 
v univ. knihovně Pražské sign. LIV. F. 2. Nepochybuji, že bedlivěj- 
ším prohlédáváním najde se více spisů z knihovny Jana Labounského. 
Rukopis psán jest trojí rukou, ale vše písmem, jakovéž za druhé 
polovice XVI. věku shledáváme ve spisech Bratrských s důsledným 
provedením dvojího Z, i jest podobno, že právě z uložení majetníkova 
byl zpořízen. Rukou první předmluva a 1. 1 — 80, druhou 1. 80—122, 
třetí 1. 125 — 281. Písař první a druhé ruky dosti pilně šetřil zvlášt- 
ností staré mluvy; od písaře třetího nehrubý k nim brán byl zřetel, 
také se u něho i sic jinak naskýtají omyly a poklésky, jež jediné 
porovnáním s originálem rozuzliti možno bývá. 
K sepsání vztahuje se předmluva (nečíslovaný 1. 7—9) a doslov 
(1. 249—251). Obé doslovně sem kladu. 
Předmluva: „Matěj z Mayta urozenému pánu, panu 
„Ladislavovi z Wattmberka službu a pokorné poddání za po- 
zdravení. Uložil si mi, urozený pane, ať bych knížky mistra Qui- 
„rika z Augusty, jenž stovau Světlo apatekářuovv náš jazyk 
„český přeložil Já, znaje Tvau velikau k sobě přízeň a lásku, 
„Tvému uložení, ačkoli dosti nesnadnému, vše jiné od sebe odloživ, 
„k tomu sem mysl svau obrátil a o to sem se pokusil, abych dosti 
„mohl učiniti ku potřebě všech skládaní v Apatéce, pokudž příleží 
„jazyku českému, opustiv výklad pohádek mezi doktory o rozličných 
„terminích řeckých a arabských. Než na čem sau se srovnali, zvlášť 
„Mesue a Matěj (tak) Silvaticus, a jakž obyčej jest dělati každá 
„složení u apatekářuov, zvlášť Benátských, to sem tuto uložil jazykem 
„českým položití, pokudž naj otevřeněji moci budu, nešetře v tom 
„ani terminuo latinských, abych slovo z slova vykládal, jakož termin 
„v latině zní, než více šetře rozumu, jakž rozum jest v latině, — 
„když toho nepochybí, kdož překládá jeden jazyk v druhý, dosti 
„tomu učiní, — aby netoliko Němci a Latiníci apatéce rozuměli a pří- 
„právám lékařským, ale i Čechové, komuž by se toho chtělo. Neb 
„také i chválu z toho míti budeš, kterýžto mne vospalého kté práci 
„u budil si, aby jazyk náš český i tudy se šířil, šlechtil a rozmáhal ; 
„neb není tak úzký, ani tak nehladký, jakž se některým zdá. Neb 
„cožkoli muož řecky povědíno býti, to také i latině, poněvadž la- 
„tina jest pošla z jazyku řeckého, a cožkoli latině, to také i česky. 
„Kdyby v tom jedné nedbánlivost a závist lidí učených nepanovala 
„a bychom se na to snažili a svuoj jazyk velebili, tudíž bychom hoj- 
„nost písem všech umění jím rozmnožili a cizozemcuov bychom, sami 
„se chudíce, ne tak obohacovali. Protož poslyš, když Quiricus Au- 
„gustský, doktor výborný všech umění svobodných a zvlášť lékařského, 
