17 
(sousto, trochet). Podobně chutka, chutný, chutliwy, chutko, 
chutkošc vedle ch§tka, eh§tny, chutliwy, ch§tko, ch§tkošc; 
gubka, hubka (hubka zapalovací) vedle gebka (ústecka, hu- 
bička, houba mořská mycí), husto, hustém (hojně: Izy lej^c hu- 
stém, niewczas daj^c chleba husto) vedle g § s t o (hustě) ; kusy 
(ogon kusy) vedle k § s y ; kusič m. k § s i č, lada (neorané pole) 
m. l§da; luk (samostříl, kuše, oblouk) vedle l§k (oblouk zděný, 
luk usedla, sedlo); mu do vedle zastaralého rn^do; pupki, pup- 
kove futra (pobřišky drahých kožešin) a pe,pek (pupek) atd. Po- 
dobně se věc má i s nižádný, žádny, kde formy české užito 
právě k odrůznění pojmu, tak že ža^dny zůstalo za „žádoucí" 
a žáden za „nullus". 
Nynější polština v nominativu užívá nominalného tvaru žáden, 
čehož ve starší mluvě není; tam zajisté, jako u nás, čte se: Žádny 
czlowiek niema byc iman. Žádny rozum ludžki tego niedoscignie. 
Stejně znějící slovo žádny (ošklivý, hnusný) pochodí od slo- 
vesa žadzič (oškliviti, hnusiti se) a se žádný zz nullus nic nemá 
společného. 
Žadnyj, nižadnyj do maloruštiny přejato jest z polštiny, 
rovněž jako žědnas do litevštiny. 
Co se do týče lužické srbštiny, tu známe jazyk v nynějším útvaru, 
ale historický jeho rozvoj těžko, ba nemožno stopovati; jen tolik víme, 
že ještě snad silnější, než v polštině, byl tu vliv češtiny. 
§. 17. Co výsledek výskumu přítomného lze tedy ne bez práva 
položiti tyto tři kusy: 
a) Spůsob, jakým pojem latinského nemo, zvláště pak nullus 
v staré češtině postupem času býval vyjadřován, vedle jiných ná- 
znakův stanoviti může důležité kriterium k poznání toho, z které 
doby pochodí jednotlivé starověké památky. Až do konce XIII věku 
není ustáleného zvláštního výrazu českého pro pojem nullus. Od 
této doby až asi do polou XIV věku obecně se psalo i jeden. 
V polovici XIV věku vedle i jeden vyniká i žádný, kteréž 
pak ve druhé půlce téhož století úplně dostalo vrch. Současně 
s i žádný, ač z počátku jen po různu a zřídka, vyskýtá se prosté 
žádný, kteréž od počátku XV nad míru se rozmohlo a za XVI století 
výhradně panujícím se stalo. 
Od počátku XV věku ve spisech, které pod vlivem Husovým 
a Chelčického byly sepsány, vyniká ni žádný, ačkoli vždy vedle 
žádný. Vedle obou se až přes polovici XV věku v listinách udržuje 
také i žádný. 
Tř. ; Filosofie, dějepis a filologie. 2 
