15 
v jednom kraji Čechové jinak míuvie a v jiném jinak. U příkladě. 
Já píši: Nižádný nevie, a jiní nekají: Žádný nevie". O třetím 
výrazu, t. o n i žádný" Hus nezmiňuje se, jelikož patrně ve mluvě 
obecné za jeho času již byl zanikal, ačkoli v písemné řeči, jakož 
z listin vidno, ještě dosti dlouho se udržoval. 
V Praze nejdříve zobecnělo a z Prahy rychle se šířilo žádný. 
Potkáváme se s ním ve Výkladu na právo Ondřeje z Dubé, ve Sváru 
vody s vínem, v Popravčí knize Rožmberské, v Katonu, ve Tkadlečku, 
v kronice o Štilfridovi a Bruncvikovi, v Řádu práva zemského, ve 
právě horničím (Codex juris boh. tom. I), v Hájkově a Žižkově zří- 
zení vojenském atd. 
Hus výhradně píše nižádný, podobně tak Chelčický; dále 
se tak čte v evangelium Nikodémově, v Životě Adamově, v románu 
0 Josefovi a Asseneth, v Lékařských knihách Salicetových, v Gestech 
Romanorum, v Senekově spise o mravích, ve spisech Jana z Pří- 
bramě (f 1448), Prokopa z Plzně (f po 1477), Vavřince z Březové (f 
1455), Jana z Rokycan (f 1471), v Solfernu, v radě králi Jiřímu atd. 
Prvotnou vlastí výrazu nižádný kromě všeliké pochyby byla kra- 
jina u Husince a u Vodňan, jakožto rodná Mr. J. Husi a Petra Chel- 
čického. Vlivem Husovým udomácnilo se nižádný i v samé Praze, 
jakož zejména se shledává z listin pražských, kde se od 1. 1406 pro- 
měsmo čte žádný, ižádný a nižádný. 
§. 16. Nyní třeba přihlédnouti k polštině, která co do příčiny 
naší velmi příbuzná s češtinou, jakož při spisech staropolských, ježto 
na mnoze z originálův českých jsou tvořeny, jinak ovšem býti ne- 
mohlo. 
V starší polštině, rovněž jako v češtině za první doby XIV věku, 
k naznačování nullus též užíváno výrazu jeden s negací. L. 1395: 
Žešm Mikoíajowi dal rok, z tem ešm ni jednej szkody nieuczynil. 
1 že Siechna nie wz§la ot swe braci ni jednych pieni§dzi (Nehring 
ve Slav. Archiv IV 184). L. 1407: Niezabijaj ni jednego (Rkp. 
Krak. 1619, Wislocki 394). 
Polské ž^dny, rovněž českému žádný, značilo prvotně tolik, co 
žádoucí desiderabilis, žádoucnýzrdesiderans. Tak v Žalmu 18, 11: 
„Desiderabilia super aurum" v ŽWitt. přeloženo: „Žádnějšie nad 
zlato" a v žaltáři sv. Florianském (kr. Maígorzaty): „ža^dniejsza 
nad zloto". Taktéž 105, 24: „Et pro nihilo habuerunt terram desi- 
derabilem" zní v ŽW. „A za ničse nejměli země žádúcie", v Ž. 
sv. Flor.: „zemie ža^dna". Gen. 31, 30: „Et desiderio erat tibi do- 
