11 
gendě o sv. Dorotě (Č. Č. M. 1859, str. 22—27) čteme: Poslú- 
chajtež na počátcě o tom přežádném děťátce. Odplatu máte od 
tej přežádnej děvice. Mój miíý žádný Bože! Ta žádúcie dě- 
vice. Což muk chceš, ty já . . . chci mile trpěti pro žádného chotě 
mého. Tak v Stockholmské legendě o sv. Kateřině: A'na jde 
s tú žádnú dceří 190. I vece: Otčíku žádný 919. Prorazichu tu 
nevinnú žádnú kóži 2266. Nebeskej radosti dojdi, nic sobě ne- 
tesknúc, žádná 3424. Vedle toho: Ta milá panna žádúcí 116 
A jeho žádúcie viásky 732. V tom časi ten syn žádúcí 810. 
Vece: Mój synu žádúcí 1016. Tak ve spisech Štítného: Někomu 
by pak ta práce podle světa byla žádna (Nkřesť. 195, 20). 
V titulatuře se žádný ve smyslu žádoucí velmi dlouho drželo. 
Tak 1. 1410 Jindřich z Rožmberka psal králi Václavovi: „Služba má 
napřed Tvé milosti, králi žádný" a v jiném listu : „Osviecený knieže, 
králi žádný a pane milostivý" (Arch. III 291, 292). Podobně 1. 1415 
témuž panovníkovi Jan biskup Litomyšlský: „Najjasnější knieže, králi 
žádný a pane mój milostivý" (ib. 296). A Smil Flaška v Nové Radě 
píše: Levhart vece: Žádný králi 379. Žádný královice 1382. Ve 
příslovích: Komu cizie žádno, toho své mrzí (90). Byl sem, kde 
dobrý žáden (235). Po různu vyskytuje se ještě později. Tak u Pre- 
fáta 92: Sladké vody sme se napili, neb nám byla žádna. 
§. 9. Mezitím počalo, ač z počátku vždy ještě současně i vedle 
i jeden, ustálovati se i žádný; patrně, že spůsobem nám nyní 
nestižitelným bylo vešlo do módy a v krátce podle běhu, jenž za XIV 
století s dostatek dosvědčen jest, celé pole mluvy české opanovalo, 
samo pak po některé době zase ustoupilo výrazu nižádný a podne- 
šnímu prostému žádný. 
§. 10. Že v i žádný skutečně bytně a tělesně jest „žádný" 
= desiderabilis, i pak že jest znakem zápornosti, to nade všelikou 
pochybnost vyniká z legendy o sv. Kateřině, kdežto stejným, ba týmž 
významem nalézáme nejen i- žádný, ale též z-žádúcí: Aby tej 
panny nedávala i žádúciemu živému 200. Jeho múdrosti nemóž 
i žádúcí umem obklíčiti 518. Rozum i žádúcí nenie 1854. A t žá- 
dúcie j otpěry protiv jiej nemohl mieti 2239. A ten (anděl) íuči 
z toho jistého obiaka mocně silným lomem tak divokým prudkým 
hromem v tý mlzi mezi ta kola, jakž jich i žádúcie póla tu po 
hromadě neosta 2874 sld. — / za žádného nepojdu muže 346. 
Modlám obětí nechtíce dáti i žádnú odolí 1202 sld. Jeho moci 
i vlasti smysl i žádný sě nechopí 1844. Však těch (mistrův) 
i žádný nikdy nesměl pomysliti 2158. Nad to se i smyslový pře- 
