55 
podobá, jedním z těch málo sousedů chrud., kteří se tehdáž přiznávali 
k víře římsko-katolické, vychoval ve víře té i oba syny své: Jiřího 
a Václava. Tito vzdělavše se ve vyšších vědomostech literních, 
dosáhli hodnosti mistrů sv. umění na akademii Jezuitské v Praze. 
Jiří oddada se stavu kněžskému byl farářem na rozličných místech 
a jmenovitě od r. 1615 — 1620 v Chotěšově. Václav usadil se 
v Chrudimi na domě, jejž byl r. 1581 koupil od obce tamní a pojal 
za manželku Johanku dceru Augustina Branišovského z Kostelce nad 
Or. a seděl pod jménem Václava Pražáka delší čas jako starší obecní 
a konšel v radě městské. Když po vítězství bělohorském ponejprv 
zase r. 1622 byla obnovena radda městská v Chrudimi, jmenován 
jest Václav B. JMC. rychtářem tamtéž, kterýž úřad napotom až do 
r. 1631 spravoval. Jakož byl r. 1622. vypovězen z Chrudimi tamní 
děkan evangelický, Jiří Oeconomus Koudnický, působil Václav B. 
k tomu, že na místo jeho povolán do Chrudimi za děkana bratr Vá- 
clavův, Jiří B., který tam od r. 1623 — 1626 zůstával a společně 
s bratrem svým Václavem co nejhorlivěji o to se přičiňoval, aby 
obyvatelstvo chrudimské navráceno bylo do lůna samospasitedlné 
církve římsko-katolické; což se jim také z části podařilo. Z Chru- 
dimi přešel Jiří B. na arciděkanství do Hory Kutné, odtamtud pak 
do Staré Boleslavi a později jest přeložen za arcijáhna do Č. Krum- 
lova, kdež také zemřel. Pro své veliké zásluhy na poli náboženském 
a nemalé pronásledování, ježto mu snášeti bylo času „té ohavné re- 
belie", Jiří B. společně s bratrem Václavem a strýci svými Ji- 
říkem a Václavem Vykročilem majestátem lat. císaře Ferdi- 
nanda II., jehož dátum v Řezně dne 6. list. 1630, povýšen jest do 
stavu vladického s erbem a titulem z Bílenberku*). Václav B. 
*) Erb ten se vypisuje takto: Scutum perpendiculariter in duas partes divi- 
sum, dextra cerulea, in basi ejus mons triapex mixti viridi flavique 
coloris, ex quo ad lumbos usque senex canns, prolixam barbam et capellos 
ad humeros habens, sinistra manu ancoram deauratam cum acumine sini- 
stram versus circumflexam tenens, prorumpit. Altera vero fati seuti pars 
est tota dealbata, per cujus medium via rubra, in qua dictae anchorae 
acumen circumflexum apparet, transversim ducitur. Super scuto galea 
aperta equestris (tornearia) ex qua Corona aurea regia exornata apparet, 
teniis ex sinistro ceruleo et albo, ex altera latere albo et rubro colore va- 
riegatis; super Corona, e qua una ala aquilina albi coloris late explicata 
sursum versus ad dextram extenditur, in cujus medio laurea corona proprii 
coloris, inqua duae palmae virides in annullo quoque viridi spectabiles 
eminent, ita tarnen ut earum una ad dextram, altera ad sinistram trans- 
versim vergat. 
