66 
in. Hradci Kr., jejž r. 1539 vzdala manželi svému. Bohuslav P., jenž 
držel nad to dům a grunty při m. Chrudimi po otci zděděné a r. 
1535 a násl. seděl v radě městské, byl společně s příbuzným svým 
Josefem Bartoněm Páchou, písařem úřadu purkrabského v Hr. Kr. 
a Adamem Kropáčem, JMC. rychtářem tamtéž, majestátem kr. Ferdi- 
nanda L, jehož datum v pondělí po sv. Zikmuntu r. 1556, nadán 
erbem a titulem z Dřeviče*). Jakož Bohuslav a Pavel Páchá ze- 
mřeli bezdětci, byl poslední mužský potomek rodiny této Jan Páchá z D. 
muž času svého v Chrudimi velmi vážený, bohatý a vůbec na slovo 
braný, jmenovitě byl jedním z těch sousedů, kteří r. 1554 na Pumbe- 
rcích na gruntech od obce obdržených, založili první vinice a zahrady ; 
od r. 1554 — 1575 seděl v radě jako starší obecní a konšel a od r. 
1575 spravoval úřad JMC. rychtáře i zemřel náhle dne 29. února 
1580, byv mrtvicí raněn. Jediná dcera jeho vdala se r. 1582 za M. 
Tomáše Lvíka Domažlického, jemuž vzdala veškeré dědictví otcovské, 
zemřela však již r. 1589, načež se Tomáš Lvík oženil po druhé r. 
1589 s Annou dcerou Petra Sokola a po třetí se Salomenou, sestrou 
Jiříka France z Liblic, kteráž zděděný po něm dům Páchovský 
r. 1616 odkázala Juditě, manželce Martina Blatnického, tetě své. 
Peckové a Pivnickové z Radostic. 
Mezi sousedy Chrudimskými, kteří v druhé polovici století 
XVI. svou vzdělaností, rozšafností a zámožností na slovo bráni byli, 
připomíná se zhusta Jan PěČek Smržický, dle rodiště svého — 
městy se Smržic na Moravě — tak zvaný. O jeho mladosti nemáme 
zpráv širších, avšak již záhy na začátku druhé polovice století XVI. 
držel hojné grunty při m. Chrudimi, seděl jako starší obecní a konšel 
v radě tamní (r. 1555 — 1569) a posléze spravoval tolikéž úřad JMC. 
rychtáře tamtéž. První jeho manželka byla paní Barbora, vdova 
po Václavovi Francovi z Liblic, s níž (r. 1553) dostal dům v městě, 
dvůr a role ; po druhé oženil se s Veronikou, dcerou Václava Louky, 
bohatého souseda chr., kteráž mu tolikéž přinesla nemalé věno, s níž 
pak učinil r. 1563 společné vzdání statku. Pro své služby platné 
a šlechetné zachování obdařil jej cis. Max. II. majestátem, jehož 
dátum na hr. praž. ve čtvrtek po ned. družebné (29. martii) 1. 1571, 
*) Erb ten se vypisuje takto: Štít celý zlatý, v němž dvě černé tlápy medvědí 
křížem přeložené; nad štítem kolčí heim s přikrývadly zlatými a černými 
po obou stranách a točenicí, z níž pět per pštrosích, od poli černých a od 
póli zlatých vyniká. 
