67 
erbem a titulem z Rad o s ti c*), kteréž nadání rozšířeno jest i na 
jeho příbuzného a souseda chrud. Jiříka Pivničku, jejž byl on, 
Jan Peček, přijal za svého strýce erbovního. — Jan Peček, 
zemřev ve čtvrtek před 3 králi 1. 1576, zůstavil po sobě tré nezle- 
tilých synů, Jana, Daniele a Michala, z nadepsané druhé man- 
želky Veroniky mu narozených, kteráž se na to úterý po Jubilate 
r. 1577 provdala za Duchoslava Tugurina Čáslavského, tehdáž před- 
ního písaře rádního v Chrudimi**). 
Z jmenovaných třech synů Jana Peckových zemřeli Jan a Daniel 
v nezletilosti, ježto se napotom více nepřipomínají; nejmladšímu 
z nich Michalovi dostalo se, působením otčíma jeho Duchoslava 
Tugurina, pečlivého vychování a vyššího vzdělání na akademii praž- 
ské, tak že záhy zdělal a vydal několik básní latinských a jiných 
prací literárních a vydal tiskem tolikéž latinské nábožné básně, na- 
depsaného otčima svého ; později oddal se studiím právnickým a stal 
se prokurátorem při soudu zemském, oženiv a usadiv se takto 
v městech praž. a sepsav a vydav tam r. 1609 vůbec známý spis: 
„Akcí a rozepře mezi filosofem, doktorem lékařství a orátorem." 
Jakož byl z počátku stál k straně evangelické, přešel později do táboru 
katolického, pročež vypovězen jest r. 1618 od direktorů z měst praž- 
ských, kam se pak po vítězství bělohorském zase vrátil, jsa jmeno- 
ván perkmistrem kr. hor viničných; načež vystupoval pseudonymně 
pod jménem Rybalda Peruana proti straně evangelické a celému ná- 
rodu českému tak nestydatě a zlomyslně, že sami tehdejší cis. místo- 
držící dali spis jeho zabaviti a zničiti***). 
*) Znamení vladictví neboližto erb Janovi Peckovi a Jiříkovi Pivničkovi pro- 
půjčený, vypisuje se takto: „Štít červené barvy, v němě pštros hlavu 
s krkem zdvíhnutú mající a podkovu zlatou v ústech držící bílé b. stojí* 
Nad štítem kolčí heim, na němž přikrývadla červené a bílé b. z obou stran 
potažené dolu visí; nad tím nadevším točenice s feflíky rozletitými tolikéž 
červené a bílé b., z níž vynikají tři péra pštrosova, dvě po stranách čer- 
vené a třetí v prostředku bílé barvy. 
**) O Duchoslavovi Tugurinovi Čáslavském podali jsme širších zpráv životo- 
pisných do SI. N. IX. 626, k čemuž tuto ukazujeme, doplňujíce je tím, že 
D. Tugurin zůstavil po sobě syna z Veroniky manželky mu narozeného, 
Viktorina T., který vzdělav se na škole chr. v umění literním, držel 
později zděděný po rodičích dům a grunty v Chrudimi, od r. 1626—1640 
seděl v radě obecní, r. 1633 koupil od Šimona Štiky dům Gregorovský 
a podnikl všechny ty těžkosti a útrapy, s nimiž tehdejším obyvatelům chru- 
dimským bylo zápasiti a zemřel okolo r. 1649, nezůstaviv po sobě dědiců 
mužských. 
***) Viz SI. N. VI. st. 195 a J. Jirečka Rukověť II. st. 92. 
5* 
