70 
králohradeckých, vystěhoval se pak r. 1625 do m. Jaroměře, kdež 
potomci jeho ještě ku konci století XVII. erbu a titule svého užívali. 
Nejmladší z bratří těch Václav S. zůstal při m. Chrudimi; avšak 
potomci jeho neřestmi válečnými, jimiž město to v letech 1623—1648 
tak hojně bylo zastiženo, zchudli docela, tak že na konci století 
XVII. již neužívali ani svého erbu a predikátu přirozeného, píšíce 
se již vůbec jenom: „Paumberko vé". 
Šebestiánové z Častolovic. 
Praotec této někdy vzácné rodiny erbovní byl Kristof Rou- 
povský, dle svého obchodu Soukeník zvaný, muž vzdělaný 
a zámožný, který v druhé polovici st. XVI. držel při m. Chrudimi 
domy, dvory a jiné grunty šosovní, provozoval rozsáhlý obchod sou- 
kennický a jsa pro své rozšafné a šlechetné zachování vůbec na 
slovo brán, seděl druhně let (1567 — 93) jako starší, konšel a primas 
v radě městské. Zemřev dne 16. února 1. 1595, pochován jest na 
hřbitově u sv. Michala, kdež mu synové jeho Šebestián a Daniel 
— jež byl splodil s manželkou paní Lidmilou (f 1589) — spůsobili 
náhrobník kamenný, který se tam až podnes spatřuje. 
Jmenovaní právě dva synové páně Kristofovi vzdělali se záhy 
v umění literním na škole chrud. a učení pražském, dosáhše tam 
hodnosti bakalářské. Daniel Kristof Chrudimský usadil se na 
to okolo r. 1580 na Nov. M. Praž. a nabyv tam domu ve čtvrti 
Jindřišské, seděl v radě obecní tamtéž, byl členem tamního kůru 
literátského a registrátorem desk zemských. Pro své šlechetné za- 
chování a služby platné majestátem císaře Rudolfa IL, jehož dátum 
v pondělí po sv. Trojici (10. Junii) 1. 1596, společně s Tomášem 
Šlemrem, Jiljím Pergerem a Pavlem Kalousovským, 
měšťany starého a nového měst pražských, nadán jest erbem a ti- 
tulem z Častolovic*), kterýžto erb a titul přešel později také na 
staršího jeho bratra Šebestiána Kristofa Chrudimského. 
*) Znamení vladictví neboližto erb ten vypisuje se takto: Štít na póli napříč 
rozdělený; v spodní polovici zeď, barvami žlutou a modrou na spůsob ša- 
chovnice rozdělená, při vrchu čtyři stínky mající, za níž půl zvířete kam- 
zíka své přirozené barvy po zadní kyty vzhůru vyzdviženého, přední nohy 
rozložené, [.ústa otevřená a jazyk vyplazitý majícího do svrchní polovice 
téhož štítu blankytné barvy vyniká. Nad štítem kolčí heim, na němž pří- 
kryvadla po pravé straně žluté a modré, po levé bílé a modré b. potažené 
dolů visí; nad tím nadevším koruna zlatá král., z níž dva rohy buvolova, 
oba barvami na přič rozdělené, jednoho po pravé straně polovice spodní 
