84 
Neut. 
N. A. Sg. TÓ ÓCOQ-OV o 
„ „ d. tcó — co co) ostatně jako mas. 
„ „ pl. tá — a i 
Nepatrný rozdíl v N. sg. m. a n. mezi členem předraženým 
a sloučeným i zájmenem vztažným vysvětlen pod č. 12. Ostatně viz 
i 27. Podobně i v novořečtině. 
35. Sklonění rumunských podstatných dvoučlenných i jedno- 
členných úplně souhlasí se skloněním přídavných (9, 24), neb i u pod- 
statných druhý člen se přivěsuje a oba členy se sklánějí, ale téměř 
jen dle rodu a čísla a proto ještě s pomocí předložek k rozeznání 
A. od N. a G. od D., jak ukazuje následující srovnání podstatných 
dvoučlenných: pom-u-1 (der Baum), cas-ä (das Haus) a jednočlenných : 
pom-ü (Baum), cas-ä (Haus) se zájmenem osobním el, ea (on, ona) 
a členem obyčejným U, la (ten, ta): 
Sing. 
Mas. Fem. 
N. pom-u-1 pom-ü el (le) cas-ä cas-ä ea (a, la) 
A. pe — u-1 pe — ü pe el (le) pe — ä pe — ä pe ea (a, la) 
G. a — u-luí de — ü a luí a — eí de — ä a eí 
D. — u-luí la — ů luí — eí la — ä eí 
Plur. 
N. pom-i-í pom-í ei (i) cas-e-le cas-e ele (le) 
A. pe — i-í pe — í pe ei (i) pe — e-le pe — e pe ele (le) 
G. a — i-lor de — í a lor a — e-lor de — e a lor 
D. — i-lor la — í lor — e-lor la — e lor 
Podstatná středního rodu se sklánějí v sg. jako mas. a v pl. 
jako fem.: lemn-u-1 (das Holz), lemn-e-le (die Hölzer) atd. Ostatně 
viz 9, 24. 
36. Ostatní (západní) nářečí románská podstatným, jako přídav- 
ným, druhý člen (původní (tile, illa) předrážejí (jako řec. a germ.). 
I tu se sklánějí oba členy, sloučený i předražený, ale pouze dle rodu 
a čísla, proto předražený člen zároveň se spojuje s předložkami de 
a ad k označení Gen. a Dat. Na př. vlasky: il dit-o (der Finger), 
lo spirit-o (der Geist), l'ann-o (das Jahr), la cos-a (die Sache)> 
Tanim-a (die Seele) : 
