88 
ßapHia atd., N. MapiTL i Mapímu, G. Mapna i MapLTim sup. 420 
atd., N. CeprHň i Ceprb, G. Coprtm i Ccprra atd., TpHropHň i rpHrop-L, 
G. FpHTOpHKl Í ťpHNipA atd., rB03ßb Í rBOS^HH, IKfMlGT» Í ffipUBHH, KOUlTb 
Í KOUITHH, Uli lili h Í NHUITHH, ll<]>pHKS Í A(]>pHKHU atd. VÍZ Mikl. lex. 
I podstatná jednotvará mají některé pády dvoučlenné složené, 
ale zřídka sklánějí oba členy, nobrž obyčejně jen druhý. Tak I. sg. 
f. je téměř vždy dvoučlenný, a to «J zřídka s oboučlenným sklo- 
něním: f>ü»K-x-Hi, 'iiftffiA-ft ^ a P-> ty obyčejně jen s druhým členem 
skláněným (jako rus.): p^k-o-kk, 110^-6-1», koct-h-kü atd., čímž se 
ten pád liší od Ak., zvláště u přídavných dvoučlenných; c) skráceně 
(m m. §€kr), zvláště po prvním členě i: cl EpaT-H-is sup. 271, 27, cl 
cbois BpaT-L-Hi, sup. 204, 23, cl íl 510-11-1«; sup. 34, 22, cl Koyi|in,Y> sup. 
92, 22. a p. d) Zřídka přichází ten pád jednočlenné: cl Oomä sup. 
392, 26 a 29, cl uuor& tioifffiA& su P- 30, 5, ot'i|6ml cbohml cotoiia sup. 
120, 10, cl boi€boa& sup. 52, 28 atd., či & zde staženo z neb oä, 
eia, cf. pí* ií sup. 394, 22, HKSKA&tf sup. 309, 14, (vedle ii^si^ei^ !), 
AHVKOm Assem. 25, 27, cl coboä Pat.-Mih. 142 ap. Cf. délku v pol. 
čes. a srb. wiar% věrou, BÍpoM atd. (proti Ak. wiar§, víru, B^py atd.). 
Dvoučlennost I. sg. f. je nutná, aby se rozeznával od A. sg. f.: 
I. K-m, TO-E&: A. ift, tä atd. u podstatných i přídavných. Též L sg. 
m. n. zájmen a přídavných i jednočlenných, jako přísvojných, zvláště 
v nynějších nářečích slovanských je obyčejně dvoučlenný (ovšem sta- 
žený), aby se lišil od L. sg. m. n. : I. h mu (=z h: hul, stč. jiem, nč. 
jím), Ttwb (— TO-HMb, stč. tiem, nč. tím, pol. tym): L. ic-iib, To-Mb, 
atd. rus. I. jifinQBUWb 1 L. jj'E.ii.obom'b atd. 
Též stará polština má zbytky dvoučlenných pádův, ale s prvním 
členem neskláněným: L sg. f. s dziedzine/a tw ojej% (Ps. Kr. M. 105 
5), nebo skráceně jako rus.: pospolu z Slawina, z Bosn$, z Rascya 
y z Botgane/ (Chwalcz. Wyp. pol. I. 56). — G. sg. f. wolej (Ps. Kr. 
M. 5, 15), niewolej (I. Koch. ps. 12), rolej (Ps. Kr. M. 49, 12). 
ží|dzej (ib. 77, 33), puszczej (ib. 101, 7), pracej (I. Koch. thr. 19), 
porodzil sya(n) od Maryey dzewicze (stpol. modl.); ano i szlachtej 
(Chwalcz. Wyp. pol. I. 54), slawej (Grz. Žarn. u Popi.), slawe (Ps. 
Kr. M. 91, 6), jako přídavná: taniej, nowej atd. — D. L. sg. f. 
lutniej (I. Koch. prop.), braciej (id. monom.), suszej (id. ps.), wladzej 
(id. ps. 135) aj. (viz Smith. Gram. 22—24.). Cf. stč. G. sg. mei 
pmiej dci vetčas mře (Ms. leg.) a D. sg. i jeden muž nedal své cnej 
pame/ zlé zlým užiti (Dal. Jir. XI); též slk. G. D. L. panej jako 
božej (viz Hatt. Gr. 196). Pam totiž z= pan : ;a (n. pan-je, m. pan-b), 
a tudíž pam == pan-já z= pan-ja-j^; pam (= pan-ja) : pan, jako rocnosn^a 
