108 
v pouhý nosový pahlas, ano i v pouhou délku předcházející hlásky), 
za něž má slověnština u prvočlenných Hau vteročlenných h =: Hh = mi. 
Střec. je A. pl. m. i rolg (zz tóvg) a dor. tag (= xoog ±z tovg), cf. 
Bopp. I. 476, 477. Zend. A. pl. m. asp-an = skr. ášv-an místo plu- 
ralního s (-ans) dlouží hlásku Členu A. sg. m. (zd. ašp-em, skr. 
ášv-am), pro rozdíl od A. pl. f. (viz tento), cf. Bopp. I. 476, 477. 
Nynější nářečí slov. vteročlenné -ra zaměnila střídnicí le (i stpol.), 
místo níž má rus. (dle prvočlenného -xi) analogické h; srb. chor. 
a slvn. za prvočlenné -ta zaměnily (dle vteročlenného ie — mi) analo- 
gickým -e; kromě toho rus. pol. a luz. u životných místo A. pl. m. 
užívají G. pl. m. (jako je to v sing, u životných i v ostatních ná- 
řečích): čes. vlky, duby, koně, meče, srb. ByKe, Jiy6e, K0H>e, Mane, 
pol. wilków, deby, koniów (koni), miecze, rus. bojikóbi, ftýóH, KOHéfi, 
uenŘ atd. 
b) G. sg. f.: piie-ii (zz (tlie-o-h z= pxiK-a-H) se rovná lat. equ-ae 
== stlát, equ-ä-i, famil-iae (= famil-iä-i), skr. zäjä-jäi (N. žaja žena, 
choť, viz Schl. Comp. 554. Pozn.), arm. mig-i (=mig-(a)-i, N. měg' 
= mig-a Mbr-iia), drtad-a-j (Petermann deci. I. p. 30) ap. ; vtero- 
členné eo^-kí (zz Boyp-ie-N zz eo^-ia-nb) se zas rovná lat. terr-äs, 
famil-iäs, řec. %coQ-äg, lit. ränk-ös, got. gib-ös ap., kdežto skr. ásv- 
ä-jäs a zd. hizv-a-ja jsou dvoučlenné, jakož i ža-ja-jai (jako by bylo 
slov. f>m-o-ra, bo^-k-ik, dle to-iä, re-H, cf. I. sg. f.). Střídáí se tu 
význak i s ra, s, h (cf. G. sg. m. n.), jež přistupují k členu 1. neb 
2., plnému neb sesláblému (kmenu). 
Nynější nářečí slov., držíce pevně prvočlennou koncovku -u, až 
na srb. chorv. a slvn., jež ji i zde zaměňují obdobným e (viz A. pl 
m.), vteročlennou koncovku m veskrz zaměnila střídnicí m> (i stpol. 
4e m. a vedle vzácného -«§), a rus. i nynější pol. ji docela nahra- 
zují (dle prvočlenného ~ta) analogickým -h (viz A. pl. m. rus.) : 
čes. ryby, bouře, země, pol. ryby, burzy (y zde == i), ziemi (stpol. 
ziemie, zřídka ziemi§), rus. póÓBi, óýpn, 3éMJiH, srb. chrv. slvn. 
pnóe, óype, 3eMj&e atd. 
c) V slov. je A. pl. /. = N. pl. f. == G. sg. f: f>wn m. eo^-m 
atd jako v goth., kdežto jiné příbuzné jazyky činí malý rozdíl mezi 
těmi pády, rozeznávajíce bud G. sg. f. od N. A. pl. f. (skr., zd.), neb 
N. pl. f. od G. sg. f. zz A. pl. f. (řec.) aneb A. pl. f. od G. sg. f. rz 
N. pl. f. (lat., lit.). Slov. N. A. pl. f. pue-xi se rovná lat. N. pl. f. 
equ-ae (zz equ-a-i) a řec. %(Áq-u-i ap., kdežto slov. N. A. pl. f. Bo^p-ra 
se zas rovná lat. equ-äs (A. pl.) a řec. %ÚQ-ccg (A. pl.), lit. ränk-ös 
(N. pl.) i rank-äs (A. pl.), got. gib-ös, skr. ásv-as, zd. hizv-|; věd. 
