109 
N. pl. f. ášv-a-sa-s je opět dvoučlenný, jako G. sg. f. ášv-a-ja-s. 
Tedy i zde, jako v G. sg. f., se střídá význak i s n, s, h. 
Nynější nář. slov. si tu počínají podobně, jako v G. sg. f. (viz 
tento) ; jenom rus. tu činí dva rozdíly, u oxyton rozeznávajíc pří- 
zvukem N. (A.) pl. f. od G. sg. f . a u životných místo A. pl. užívajíc 
G. pl.: N. pl. b^óbii, n^ejiH, (G. sg. b^obú, ircejiú), A. pl. b^ob-b, 
nröB, N. A. pl. cjiě3H, 3ápn (G. sg. de3ú, 3apó) atd. 
9. A. sg. f. má koncovku -ä (— o-m — ä-iii) a -iä (=: jo -h = 
m-M%) : piiB-Ä, Eoiff>-ift atd., což se úplně rovná témuž pádu v příbuzných 
jazycích : lit. rank-^, stpr. gen-an, got. gib-a (-a =: ^), řec. %<ÁQ-av A 
lat. equ-am, zd. hizv-a, skr. ásv-am. 
Z nynějších nářečí slov. jediná pol. zde posud zachovala no- 
sovky, a to krátké a súžené, tvrdé § ( = a měkké (jotované) 
~ie ( = Kň) : ryb-§, ziem-i§ atd. Ostatní nářečí slov. tu mají čisté 
střídnice -y, -ro (v čes. přehl. v -i) : rus. pó6y, 6ýp-K, (oxytona tu 
obyčejně přenášejí přízvuk na první slabiku, jako v N. A. pl.: pýKy, 
3ápio atd.), srb. pnó-y, 3eMJBy, čes. rybu, zemi (stč. zemiu) atd. 
V A. sg. f. je tedy význak -m, -n (vlastně -rrw, -m = ma, wa, 
cf. got. A. sg. m. tha-na), jenž přistupuje bud ku členu plnému čili k N. 
sg. f. (skr. řec. lat. got.), nebo k pouhému kmeni členu, s nímž 
se moutí v nosovou hlásku (slov. lit. zd.). 
10. /. sg. f. má obyčejně dvoučlennou koncovku -o-kr, -re- 
-m: f>tiE-o-ijSi, Bo^-ie-ia atd., (s prvním členem neskláněným, pouhým 
kmenem -o, -re), snad aby se lišil od (jednočlenného) A. sg. f. 
Ostatně viz též I. sg. m. n. skr. podst. a zájmen i jinde. Zřídka 
přichází jednočlenný I. sg. f. (zdánlivě podobný A. sg. f.) -ä 
(= o-Mb), -M (zzjo-Mh): c% Ooiiä (sup. 392.), mä^ä, ßoifiu-Ä a j. 
(Mikl. III. 42.), neb to je snad=*, psáno i -ää ((wkkswK sup. 
394, H&fó^&ft sup. 309.) a staženo z -o-ä (cf. hhxboä Assem. Mat. 
25. 27. ch coEOft Pat. Mih. 142.) == o-kk. Cf. stpol. jednoo = jedna^ ap. 
Malecki Gr. wiek. 9. 
Nynější nářečí slov., vyjma rus. a z části slvn., mají zde oba 
členy stažené v jednu hlásku dlouhou (jako v A. I. sg. f. přídavných 
dvoučlenných), v pol. -q, -iq (cf. A. -e, -iej, čes. -ou, -í (stč. -ú, ~iú\ 
srb. chorv. -om, -joM, slvn. staženě -o {•=. -jo (z= m) i nestaženě 
ale skráceně (cf. rus.) -oj (= o-is), -joj (= tem), rus. nestaženě, jako 
stsl. -ok, -ero i skráceně (cf. slvn.) -oě, -efi: rus. pó6oio i pŘóoi, 
óýpeio i óýpefi, slvn. ribo i riboj, voljo i voljoj, srb. chrv. pnóOM, 
bojlom (co do m — ml cf. I. sg. HeceM ap.), čes. rybou, zemí (stč. ze- 
miú), pol. ryb^, ziemig, atd. Jen v luz. a částečně i v slvn. pro 
