118 
a Zedlica nejsou než varianty jednoho jména. Nyní po objevení 
opisu Mnichovského musíme tuto domněnku uznati za pravou, tak 
sice, že jméno Zelza má se docela vypustit i, a župa Sed- 
lecká následuje hned po Tuhošťské ve výčtu nejstarších hranic dioe- 
cese Pražské. 
3. Největších změn dovolil si Kosmas v kancelářských formál- 
nostech při konci listiny. Slova Signum . . . augusti přestavil až 
na samý konec; za nimi docela vypustil oznámení, že kancléř Her- 
mann tuto listinu ověřil; na samém konci vypustil udání, že listina 
byla vyhotovena v Řezně, tedy ne v Mohuči, kdež byla ujednána. 
Indikce stojí v opise Mnichovském osmá, u Kosmy však devátá, což 
jest správné. 
Co tu vytčeno bylo pod číslem 1. a 3., těmi rozdíly liší se 
opis Mnichovský ode všech rukopisů kroniky Kosmovy a tudy doza- 
jista také od ztraceného autografu Kosmova. Z toho dlužno souditi, 
že opis Mnichovský nepochází z kroniky Kosmovy, nýbrž jest na 
ní nezávislý. Objevem Stumpfovým dostali jsme teda nového svědka 
k věci, o které dosud svědčil nám Kosmas samojediný. Nedovídáme 
se sice od toho nového svědka skoro nic nového, ale svědectví jeho 
má nemalou cenu, a sice ku posouzení hodno v ěrn os ti Kosmo- 
vy. Dosud sice nikdo z těch historiků, kteří pochybují o pravosti 
pozůstatku zakládací listiny biskupství Pražského, nevyslovil po- 
dezření, že by sama císařská listina ze dne 29. dubna 1086 u Kosmy 
byla podvržena. V posledních však létech tolik uvádí se s jisté 
strany k oslabení důvěry v pravdomluvnost Kosmovu, a podezření 
přednášené zakládává se z pravidla toliko na výkladech zjevně pře- 
mrštěných a tendenčních, tak že by nebylo divu, kdyby některý po- 
kračovatel v tom směru odvážil se také uváděti v pochybnost samu 
listinu Jindřicha IV. Nalezením opisu Mnichovského položena jest 
meze tomu počínání aspoň v tomto kuse. Zároveň dostalo se nám 
tím do ruky nového vítaného měřítka, podle kterého můžeme oceniti 
hodnověrnost nejstaršího letopisce českého, zejména pokud se týče 
citování listin. Srovnávajíce opis Mnichovský s opisem Kosmovým, 
můžeme říci, že Kosmas neopisoval diplomaticky věrně, jak toho 
žádá nynější dějezpyt, ba že i vědomě dovolil si učiniti některé 
změny. Se stanoviska kronikářského jest však jeho opis dostatečný, 
nevynechali v něm nic, co by obyčejnému čtenáři mohlo býti důle- 
žitým, a dokonce nic do něho nepostavil, co by si byl sám vymy- 
slil. Co vynechal v závěrečných formalitách, zdálo se mu býti nej- 
spíš nedůležitým a nezajímavým; netýkáť se to ovšem předmětu sa- 
