85 
Průřezy živcové jsou obyčejně kruhovité nebo eliptické i poly- 
gonální, nejvíce osmihranné a šestihranné, jakožto podélné průřezy 
vrostlic karlovarských. Jsou z největší části proniknuty šedou obláčko- 
vitou hmotou, která je kolkolem obklopuje a nejen trhlinami štěp- 
nými, leč i ve všech možných směrech do vnitra jejich vniká a tam 
se různě rozvětvuje. I bývá jí někdy množství takové, že překáží 
nejen zkoumání hmoty živcové ale i všech v ní obsažených vrostlic. 
Čím jest skála čerstvější, tím jest v živcích obláčkovité hmoty méně, 
tím jsou tudíž průřezy živcové čistší a jasnější, a naopak; lze tudíž 
důvodně souditi, že tvoření se hmoty této jest již výsledkem větrání 
živce. Průřezy živcové, ať průhledné ať zakalené, oplývají všude hoj- 
ností vzdušní ch pórů v, a to místy tou měrou, že se jich na IQ mm. 
až 600 napočísti dá. Velikost i tvar jejich jest rozmanitý; jsou buď 
kulaté buď oválné a řadí se buď v řádky nebo se kupí v houfce 
anebo tvořívají kolem většího póru úhledný věneček, jako očko perlo- 
očka. Vedle těchto pórův objevují se ve hmotě živcové roztroušená 
černá a neprůhledná zrnka různě omezená, z nichž se některá v ky- 
selině chlorovodíkové rozpouštějí a tudíž magnetovci náležejí, kdežto 
se ostatní nerozpustná zrnka jako železo titanové jeví. 
Slída není v hornině granátové stejně roztroušena. Světlé partie 
skály jsou buď úplně beze slídy nebo jí obsahují velmi po skrovnu; 
kdežto temné partie skály tolik slídy chovají, že se jí až na temno 
barví. Také lze říci, že čím jest hornina hrubozrnější, tím méně má 
slídy, a naopak. Ačkoliv se slída na pohled jen jako jediný druh jeví, 
má přece pod drobnohledem ráz dvojí: jest totiž žlutošedá a zeleno- 
hnědá. Obě tyto odrůdy objevují se sice velmi hojně pospolu, jsou 
však místa, která jedině slídu žlutošedou chovají. 
Lístky slídy žlutošedé objevují se v obojích průřezech, v příč- 
ných i podélných; příčné jsou šesterečné nebo oválné a lesklé, po- 
délné tvoří úzké pásky s úplně rovnoběžnými kraji a jsou zřejmě 
rovnoběžně rýhovány. Vynikají silným dichroismem a absorbují světlo 
tou měrou, že se až temnými jeví. Bývají na koncích svých šikmo 
nebo kolmo uťaty, nebo rozštěpeny anebo sahají rovnoběžné kraje 
jejich daleko přes konce průřezu, čímž tento jako vykrojený bývá. 
Dotýkajíce se svými kraji, řadí se jednotlivé tyto průřezy v klikaté 
řádky, nebo se kupí v snopkovité tvary anebo skládají celé vějíře; 
z největší části jsou však roztroušeny. Hmota jejich jest celkem 
velmi čistá, jen tu a tam objevují se v nich sporá zrnka magnetovce. 
Průřezy slídy zelenohnědé jsou mnohem větší a tvoří nepravi- 
delné hadrovité a na kraji často rozštěpené lístky, které se zřídka 
