103 
pletiva čirého a širokého. Ani u S. Lindbergii Schpr. není obruba 
větevních listů tak nápadně širokou, jakou by se dle udání Warns- 
torfa býti zdála, dosahujíc šířky nejvýše šesti buněk. Ne tak zřetelnou 
jest hranice mezi obrubou a ostatním pletivem u listů lodyžních, 
obzvláště v jejich dolení části, kdežto konec listů v úzkobuněčný 
kraj a šírobuněčné ostatní pletivo nápadněji rozlišovati se může. 
Přesnou hranici mezi obrubou a pletivem ostatním stanoviti můžeme 
jen u takových listů lodyžních, jichž buňky s obrubou se stýkající 
buď sraženinami nebo porami se vyznačují, aneb kde se nápadnější 
světlostí či šířkou od úzkobuněčného kraje různí, posléze i tam, kde 
zeleňové buňky menším rozměrem a barvou i od hyalinních i od 
obrubových zřetelně rozeznati možno. 
Zcela zřetelnou a slabou, sotva na čtyři buňky širokou obrubu 
nacházíme pouze u S. molle Sulliv. a uS. teres Ängstr. U tohoto 
jest ale veškeré ostatní spodinové pletivo u porovnání s ostatními 
druhy mnohem užší, nač při vyměřování šířky obruby s veškerou 
opatrností hleděti jest. Zcela neobroubenými jsou lodyžní listy 
u S. cymbifolium Hedw. U všech ostatních druhů domácích jest 
obruba zejména ku spodině listové nápadně rozšířena. — Pouze velko- 
listé formy od S. cavifolium Warnstorf odchylují se od toho pra- 
vidla a od drobnolistých jeho forem, neboť i při oněch pozorovati 
dole na 3 — 5 buněk zšíří úzkou obrubu kolem ostatního až ku spo- 
dině sraženinami závitkovitými ozdobeného pletiva. — Je-li obruba 
širokou, tu právě počítají se mezi její pletivo i takové široké buňky 
hyalinní, které hojnými podélnými přepážkami byvše roz- 
děleny, svou šířkou potom ani proti zeleňovým ani proti 
krajním obrubovým buňkám nijakž nevynikají. V případech 
těchto zůstává pak zcela uprostřed po délce listové několik nepře- 
pažených širších buněk, které až ku spodině listu se táhnou a od 
nichž k oběma krajům pletivo obruby rozkládati se počíná, vždy 
šikmo ke krajům na šířce ubývající. Pouze u S. rigidum táhne se 
širší obruba a stejně široká po celé délce listu. Poněvadž ale listy 
tyto k nejmenším všech náležejí, zdá se býti obruba jejich, na 6 až 
9 buněk široká, přece uzounkou, jest ale od ostatního, obyčejně sra- 
ženinami neb i sporými porami vyplněného, širšího a asi na 14 buněk 
zšíří rozloženého pletiva zřetelně obmezena. 
Krajní buňky obruby nebo zakončení listového vystupují časem 
v podobě brv nebo třásní přes okraj listu. Není-li zakončení listů 
zubaté, jest třásnité a u S. fimbriatum jest docela i kraj listu 
hluboko blíže ku spodině dlouhými třásněmi obrostlým, I široce za- 
