104 
okrouhlený konec listů u S. Girgensohnii a u mnohé formy od 
S. acutifolium, dále zaokrouhlené konce listů uS. teres a široce 
uťaté u S. Lindbergii, ty a časem i jiné druhy mají po kraji 
v uzounká vlákna prodloužené aneb tam, kde stěny byly 
slabší ve třepení i protrhané buňky, jimž u druhů vytčených 
také nemalé pozornosti věnovati musíme. — Že by ale u S. rigidum 
Schpr. listy lodyžní po celém kraji brvitými byly, jak Warns- 
torf ve spisu „Die europäischen Torfmoose" 1881 pag. 97 udává, 
toho ani u forem již habituelně nápadných shledáno nebylo. Pravda 
sice, že konec listů oněch asi do třetiny délky třepením obložen, 
a že i konce buněk obrubu skládajících tu a tam co krátké zoubky 
vystupují, ale té podoby, která by jim jména brv přivlastniti mohla, 
na materiálu ohledávaném naprosto pozorováno nebylo. Také Schim- 
per ve své „Synopsis" o podobné vlastnosti se nezmiňuje. 
Že by se u rašelinníků rozličnému zbarvení do růžová, fijalova 
a j. nemělo přikládati žádné specifické důležitosti, domníval jsem se 
již před devíti lety, a ztvrdil by to každý sběratel, jenž vídá, že trsy 
na suchém a výslunném stanovisku rostoucí náchylnými bývají k zbar- 
vení do růžová, části těchže trsů ale do vlhka ponořené aneb pod 
vodou rostoucí že v barvy zelené vždy se odívají. Tuto domněnku 
nesdílí ale v. Klinggraeff, jenž v pojednání: „Beschreibung der 
in Preussen gefundenen Arten und Varietaeten der Gattung Sphagnum" 
Königsberg 1872. zbarvení listů pro každý druh za velmi značnou 
známku uvádí, a na př. S. fuscum Klinggraeff, jež po něm Schimper 
již jen co var. od acutifolium uvedl, zejména na barvitosti za 
samostatný druh odporučil. — Také Warnstorf připisuje barvě 
rašelinníků důležitosti jen podřízené a nejvýše pouze při tvoření va- 
riet jakési platnosti si zjednávající. 
Na přítomnosti porů a sraženin, z nichž často spirální i kru- 
hovité v jednom listu se spatřují, jen někdy možno si zakládati. 
U porů třeba jest porovnávati jejich velikost (ač, jsou-li vůbec v lo- 
dyžních listech vyvinuty) i jejich počet v jednotlivých buňkách, ať 
již v listech lodyžní ch nebo větevních. Zvláště Sphagnum cavi- 
folium Warnstorf vyniká hustě vedle sebe seřaděnými a v řady 
perlovým šňůrám podobné urovnanými pory v listech větevních. — 
Na přítomnost sraženin v tkanivu lodyžních listů nemožno se spo- 
léhati, poněvadž se mimo S. Girgensohnii a teres u každého 
jiného z devíti druhů sraženiny často až ke spodině listů vyskytovati 
mohou. 
