108 
Var. 2. pumilum Angstr. — Svah Špičáku u Eisensteinu (Děd.). 
Neubruck u Mimoně (Sit.). 
3. Sphagnum fimbriatum Wils. (1847). — R. třásnitý. 
Nevystupuje na pohoří. Schimperovo o něm udání: „haud rarum 
sed praetervisum" nevztahuje se na Čechy, kde dosud jen porůznu 
byl sbírán. 
Praha: u Motol nad rybníkem na malém palouku velmi hojný 
ve spolku s podřízeným tam S. cymbifolium (Opic, Schöbl a j.) 
a rozesílaný co S. acutifolium nebo cuspidatum. — Jičín: 
v lesích u Loretty (Sitenský). — Seeheide u Neuhausu v Krušných 
horách (Knaff sen.). — Mariánské lázně co cuspidatum (v. Leon- 
hardi). Teplice co acutifolium (Winkler). — Nejvyšší stanovisko 
objeveno na „Mooswiese" u Janských lázní (Sitenský). 
K těmto udávají se ve spisech: Abhandlungen der k. k. zooL 
bot. Gesellschaft" Wien 1859 ještě tato stanoviště: Počátky, v čistém 
lesním potoku r. 1849 (Dr. Pokorný). — Melzergrund v Krkonoších 
na sever, svahu Sněžky r. 1839 (Sendtner). — Červený Hrádek v Kruš. 
horách (A. Roth). Tam uvedená presidentem Veselským rostlina od 
Král. Hradce jest S. Girgensohnii. — - V „Oesterr. bot. Zeitschrift" 
z r. 1861 uvádí jej Em. Weiss také od Rokytnice a z Abršpachu. 
4. Sphagnum Lindbergii Schimper (1858). — R. lesklolistý.*) 
Nahrazuje S. fimbriatum na rašelinách vyššího pohoří a i tu 
po skromnu. 
Krkonoše: Bílá louka, kdež r. 1838 Sendtnerem nalezen ale za 
zvláštní druh nepoznán. Týž objevil jej dle Schimpera r. 1843 též 
u Malého rybníka, odkud jej později i Milde přinesl. V Malé sněžné 
jámě, v Melzergrundu, na Labské, Pančině a Bílé louce, na Koppen- 
planu a u slapu Pančina (Milde, místem i Schulze). 
5. Sphagnum teres Angstr. (1862) rozšiř. — R. kostrbatý**) 
Var. 1. sqarrosum (Pers. spec). Převládá v hornatějších 
polohách, ač na pohoří jen porůznu. 
Blíže Hodkoviček u Prahy (Velenovský). — Stiřín u Jílového 
*) Dle listů větevnícb, které ale též u S. variabile zvláštním třpytem se 
vyznačují. 
ť *) Starší název Opicův pro S. squarrosnm. 
