289 
žete AdolfazeSchwarzenbergů, dílem na své útraty. Výsledek 
byl znamenitý. Dovoluji si nyní třetí zprávu přehlednou o důležité 
fauně sudslavické předložití*). 
Při dalším kopání a trhání skal došlo se nejen nové bohaté a 
důležité zásoby kostí (přes 6000 kusů bez zubů), ale umožnilo se 
také zjistiti, že v této zajímavé krajině pošumavské žil 
diluvialní člověk; což jsem dotud pouze byl tušil, ale pro ne- 
dostatek důkazů v obojích svých dřívějších zprávách nevyslovil. 
Nalezl jsem nejen výrobky lidské kamenné a kostěné a ohniště, ale 
i zbytky člověčí lebky. Důkladným prozkoumáním místnosti vychází 
na jevo, že sudslavická skála asi před 30 lety, kdež založily se v ní 
lomy na štěrk, dále k Volínce sáhala, a že byla po stranách a na 
úpatí svém hlinou pokryta. 
Dle výroku starého dělníka v lomech, člověka klidného a roz- 
vážného, nacházela se zde, když se lomy začaly, hezky široká dutina 
sama sebou povstalá, v předu s úzkým vchodem (bylať to asi roz- 
puklina široká, shora uzavřená), v níž pak se lámat začalo. Tato 
jeskyně dílem trháním zmizela, dílem byla do skály prohloubena, 
čímž povstal onen umělý výklenek, v němž jsem nalezl dvě rozse- 
dliny I. a II. v první zprávě popsané. Když pak z onné původní du- 
tiny kamení a hlína vymizely, přišlo prý se na mnoho větších kostí, 
které obyčejně dělníci rozdrtili. Na jistém místě před dutinou tou 
v jakésj jámě bylo obzvláště mnoho rozbitých kostí. 
Výpovědi ty souhlasí úplně s místností. Že diluviální člověk 
se zde zdržoval, o tom nelze pochybovati, jak uvidíme ; měl tedy zde 
asi své útočiště, obydlí, čímž asi byla ona jeskyně. „Sudslavská díra", 
o níž jsem v 1. a 2. zprávě mluvil, leží níže na sever a za obydlí 
lidské se nehodí; rovněž tak se k tomu nehodí dutá skulina v lomu 
objevená. K objasnění zjevů dole uvedených nelze se obejiti bez před- 
pokládání této původní jeskyně, kterážto asi již od prvopočátku 
s rozsedlinou II. souvisela, sotva ale s rozsedlinou L, ačkoliv i to 
možno. 
Dal jsem neporušenou vrchní vrstvu ze stráně a z úpatí jižně 
od místa původní jeskyně skopati, a nalezl jsem, že na vápenci žlutá 
hlína leží 0*5— 1*5 m., v níž sem tam hranaté kameny se nacházejí 
*) Viz zprávu první: „Fauna diluvialní u Sudslavic pod Vimperkem v Šu- 
mavě," král. česká spol. nauk, Praha 1880; zprávu druhou: tamt. 1881. 
Pak: Diluviale Fauna von Zuzlawitz bei Winterberg im Böhmerwalde mit 
4 Tafeln Sitzb. d. k. Akad. d. Wiss. I. Abth. B. LXXXII Wien 1880 ; druhá 
zpráva: tamtéž 4 Taíeln B. LXXXIV. 1881. 
Tř.; Mathematicko-přírodovědecká, 19 
