291 
zené na zvěřeny skupenin I. a II. rozděliti, kdyby již nebyly zvěřeny 
oněch rozsedlin zjištěny. Přes to mají i vybledlé kosti z rozsedliny I. 
tak zvláštní, lesklý a tuhý zevnějšek proti mladším zbytkům rozse- 
dliny II. a ze svahu, že většinou bez obtíže lišeny býti mohou. 
Po odstranění hromady skutečně původní hlína se objevila 
sem tam s kamením hranatým, a v té ležely zbytky člověčí lebky, ka- 
mení a kosti lidskou rukou rozbité vedle nástrojů a kosti nosorožce. 
Když ku konci doby ledovců vody, které stékaly s jižních hor 
sněhem i ledem pokrytých, naplňovaly celé údolí volinské a se pod 
Sudslavicemi v jezeru nashromažďovaly, byla rozsedlina I. proti údolí 
otevřena a liškám i lasicím, jakož i dravým ptákům vítána, aby v ní 
svou kořisť klidně mohly požírati. Na každý pád byla jim místnost 
ta nejen jistá ale i vhodná. Neb hřbet rulový s jihu se táhnoucí byl 
i se skálou pravápencovou na západ s vodou volinskou, na východ 
vodnatým též v prohlubině velké tekoucím potokem Nahočem a na 
sever jezerem tvořeným spojením se obou a potoka Spulky obklopen. 
Tehdy nemohlo býti o rozsedlině II. ještě ani zmínky; teprv když 
fauna stepní z kraje zmizela, se tu asi skála proti údolí sesedla 
a rozsedlinu II. vytvořila. Tato se naplnila zbytky zvěřeny pastvin 
a lesů, nalézající se také v diluvialní hlíně vápenec pokrývající. Eoz- 
sedlina I. byla bud úplně naplněna nebo pošinutím skal se stala 
nepřístupnou, při čemž asi kosti v ní obsažené na mnoze se roz- 
drtily a polámaly. Také v rozsedlině II. požírali dravci a sice lišky 
a kočky svou kořist, zanechajíce kosti, kdežto člověk, bydlící v přední 
dutině rovněž množství obzvlášť větších zvířat k pokrmu snášel 
a jejich kosti asi do oné jámy, dílem také, jak se pravdě podobá, 
do zadní rozsedliny II. házel aneb většinou roztloukl, ne toliko jen 
pro morek, ale aby si z nich vhodné nástroje a zbraň zhotovoval. 
Zbytky pak lebky člověka toho jsou: kosť temenná, levá (Os 
parietale), díl této kosti pravé strany rukou pračlověka porušené, 
díl kosti tylné (Os occipitale) a zub lícní (prsemolar) hořejší zadní. 
Zbytky ty náleží mladíku nejvýš 20 let starému. Zajímavá jest kost 
temenná, kteráž vyznamenána jest krátkostí a nízkostí; v místě tuber 
parietale jest málo vyklenutá, tlouštka kosti však obyčejná. Prsemolar 
tvaru obyčejného vyznamenává se jen velikostí svou. Ve sbírce 
lebek prof. dra. Langera na universitě vídeňské nalezl jsem tak 
silný zub jen u lebky čudské. Nápadná jest velikost zubu zvláště 
v poměru k malé lebce, ku které bez pochyby náleží. 
Ze zbytků těch dá se o diluvialním mladíku sudslavickém pra- 
málo souditi, totiž: že měl malou, a nikoliv abnormálně vyvinutou 
19* 
