316 
ramena úponky za mimoúžlabní protilistní prýty vyhlásili. Vývin 
úponky by se k tomu hodil, neboť jak jsem se sám přesvědčil, tato 
ramena úponky též jsou postranního původu na tvořícím se souosí 
úponkovém. Jest mi s podivením, že dogmatičtí vývinozpytci vývoj 
úponky dosud úplně zanedbali. Co platí o prutu neb kmenu vinném, 
to by tedy musilo platit též o rozvětvené jeho úponce. Leč i na 
konci ňponek možná pozorovati týž úkaz, jaký na konci neobyčejně 
úponkovitého prutu loubincového jsme shledali. Tak na př. úponka 
v 11 našeho obrazu ukazuje nepopiratelně složení sympodiální. Konec 
její jest obrazcem 2. podán více zvětšený. První osa té úponky vy- 
bíhá zcela patrně v konečné rameno úponkové t; z paždí její šupinky 
% vyniká rovněž zřetelně poboční osa druhá, nesoucí šupinkn ra 2 , 
a v paždí této šupinky konečně malá osa třetího stupně. Úžlabní 
postavení druhé osy v paždí šupinky n Y jest tím patrnější, poněvadž 
šupinka ta, jak obr. 2. ukazuje, kromobyčejně až na basis konečného 
ramene t zasahuje. 
Jsou-li však na úponce v 11 dojista úžlabní prýty posloupných 
generací, musí totéž platiti o úponkách ostatních jako v 1 ] ani tam 
nelze mluviti o nějakých prýtech mimoúžlabních. 
U obecné Ampelopsis quinquefolia s nemnohými (3—5), namnoze 
dlouhými a rozkročenými rameny úponkovými jest ovšem úžlabní po- 
stavení prýtů jen výminkou tak patrné jak na naší úponce v 11 . Jest 
však jiný druh Ampelopsis,*) jejž jsem viděl v tak zvané amerikánské 
*) Druh ten má zcela habitus jak Amp. quinquefolia, liší se však některými 
znaky velmi podstatně od loubince obyčejného. P. nadlesní Basel v Chu- 
děnicích přinesl jej ze Štýrska a sice od Retzhofu, kdežto zdi tamního 
zámku popíná. Nemohu se nižádného popsaného druhu rév neb loubinců 
dopátrati, jenž by se štýrskou rostlinou se shodoval. C. Koch a Lauche 
ve svých dendrologiích uvádějí vůbec jen ještě jeden druh s listy pěti- 
listečnými, jenž se v zahradách střední Evropy ještě pěstuje, totiž Vitis 
capreolata Royle, kteráž se však dle nedokonalých popisů u Walpersa, 
Kocha a Lauche jak tvarem listů a květů, tak dobou květní (květe prý 
v květnu), tak svou zimomřivostí patrně liší. Obrátil jsem se též na před- 
stavené několika botanických zahrad, leč i těm byla tato réva neznáma. 
Považuji tedy rostlinu štýrskou za nový ještě nepopsaný druh, jemuž dávám 
název Vitis (Ampelopsis) polybrachia. Její znaky jsou tyto. Listy prstnatě 
pětičetné, lístky řapíkaté, široce vejčité, na zpodu často zaokrouhlené, 
dlouze zakončité, hrotité pilovité, světle, živě zelené, vezpod sivozelené 
a rovné (s nevynikajícími nervy). Úponky 8— 12ramenné, ramen krátkých 
dvouřadých. Roste-li na zdi, tedy většina ramen na konci v ssací desky 
se rozšíří a jimi rostlina tak pevně přilne, že nemá potřebí, býti uvazo- 
vána. Květenství jako u loubince obecného, leč často víceraraenně sym- 
