317 
Stromovce Cbuděnické, kterýž má úponky složené z 8 až 12 os po- 
měrně krátkých a krátkoramenných, jichž nejhořejší asi 2 bývají 
z pravidla tak seslabené, že úžlabní postranní postavení jich právě 
tak do očí bije, jak na úponko vitém prutu íoubince obecného obr. 1. 
úžlabní postavení osy VIII. V obr. 5. jsem takovou úponku mnoho- 
ramennou vyobrazil, kteráž se vůbec velmi podobá svršku na obr. 1. 
Jiný nepochybný doklad pro to, že na úponkách révovitých 
rostlin panuje jako jinde zákon úžlabnosti prýtů (nikoli však domnělá 
mimoúžlabnost) poskytuje obrazec 12. na tab. II, představující kmen 
révy, na němž viděti též jednu úponku troj vidlovou r 11 '. Úponky 
révy obecné bývají obyčejně dvouosé, o jednom rameni konečném 
a jednom úžlabuím k šupince. Úponka vyobrazená však má dvě 
šupinky v stejné výšce a dvě k nim úžlabní postranní ramena. Ko- 
nečné rameno tu tedy naprosto nelze vydávati za prýt „mimoúžlabní". 
Ty dvě šupinky sedí zrovna jen pod svými úžlabními prý ty a jako 
na nich, na druhé straně úponky, jak obr. 6. na tab. I. ukazuje, 
nezasahujíce až na basis hlavního ramene úponky. 
Tutéž proměnlivost co do postavení konečného neb pobočného, 
jakouž úponky a ramena úponko vá se vyznamenávají, možná též po- 
zorovati na květenstvích v rodu Ampelopsis. Slabší obmezené vě- 
tévky květní končívají se nad nejhořejším svým lupenem L v obr. 
3. a 4. květenstvím, a jinou větévku květnou přechovávají v úžlabí 
svého lupenu. Obyčejně nalézáme konečné květeuství odbočené 
a úžlabní větévku v prodloužení větévky, jak na obr. 3., zvláště 
když tato silněji vyvinuta jest. Pozoroval jsem však také případy, 
podiální. Koruna namnoze 5četná odpadává jak u révy vinné obříztiuta 
na způsob čepičky, spolu s 5 tyčinkami. Nitka tyčinky se vtéká na hřbetě 
štítovitého prašníka do zvláštní poduškovité napuchliny, kolkolem rýhou 
oddělené od ostatního prašníka. Žláznatý terč okolo semeníka není vyvinut. 
Opadávání čepiček korunních děje se pozdě, až na konci září a v říjnu, 
když Amp. quinquefolia už dávno odkvětla. Zimomřivou rostlina nikterak 
není, nýbrž snáší naše zimy beze všeho přikrytí. Listy se v říjnu zbarví 
pěkně jak šarlát červeně. 
Původní vlast není známa, snad též Severní Amerika neb Asie. 
Vitis polybrachia, s Ampel, quinquefolia zajisté nejblíže příbuzná, na- 
svědčuje těm, kdož nověji rody Vitis a Ampelopsis (a ovšem i Cissus) 
stahují do jednoho rodu Vitis, neboť dle obříznuté koruny patří do rodu 
Vitis v užším smyslu, a dle habitu, též dle nedostatku žlázek okolo seme- 
níka patří do rodu Ampelopsis. Nejlépe tudíž činí ti, kteří Ampelopsis 
(dle 5četných listů) pouze co sekcí rodu Vitis připouštějí, pročež jsem také 
chuděnickou Ampelopsis pojmenoval V i tis polybrachia. Rádné novější mo- 
nografie Ampelideí se posud nedostává. 
