318 
ve kterých větévka úžlabní slabá postranně vynikala a konečné kvě- 
tenství také skutečně v konečném směru se nalézalo, jak obrazec 4. 
ukazuje. 
Nepochybuji, že též odkloněné květenství obr. 3. již v prvním 
stadiu rozvětvení vrcholku větevkového pobočně vzniká, a nepochybně 
i v samém květenství při každém jednotlivém větvení se to opakuje, 
poněvadž i tam konečné větévky odkloněné a posloupné osy v rovno- 
čárná souosí spojené spatřujeme (viz JA v obr. 3.)*). Dogmatičtí 
vývinozpytci měli by tedy své mimoúžlabní prýty důsledně také 
i v květenství samém vyhledávati, Čehož posud neučinili. České 
botaniky však doufám, že výklad můj uchrání tvarozpytného bludu 
prýtů mimoúžlabních, takže pochopí, že všude, jak na prutech tak 
i na úponkách i ve květenstvích révovitých rostlin jako i při jiných 
rostlinách nejsou žádné jiné než toliko vrcholní a úžlabní prýty, které 
však dle morfostatického zákona převráceného vývoje, totiž dle po- 
měrné své mohutnosti hned v konečném, hned v pobočném postavení 
se nalézati a třebas hned od počátku vývoje se tak objevovati mohou. 
Nägeli, nejzávažnější stoupenec mimoúžlabních prýtů u révy 
vinné, namítal proti sympodiálnímu složení jejich prutů krom vývoje 
také přítomnost spících pupenů (z nichž hubené výstřelky, něm. 
geize zvané raší) v paždí všech jejich listů, netoliko těch, naproti 
nimž není úponka, ale i těch, jimž úponka oproti postavena. Kdyby 
peň révy byl sympodium — tak rozumoval Nägeli — tedy by pupen 
v paždí bezúponkového listu byl úžlabním pupenem hlavním, v paždí 
listu protiúponkového, jehož hlavní prýt úžlabní má býti článek sou- 
noží, mělby ten pupen povahu pupene vedlejšího, přídavného; prýt 
sympodiální jakožto hlavní úžlabní produkt by se však rovnal spí- 
címu pupenu v paždí bezúponkového listu, jehožto též hlavním 
a ovšem i jediným výrodkem jest. Avšak sympodiální prýty se mor- 
fologicky nesrovnávají se spícími oky a z nich se rodícími chudob- 
nými výstřelky, neboť výstřelky ty mají 1) dva první listy napříč 
(transversálně) k listu mateřskému postavené a 2) první těch dvou 
listů jest šupinovitý. Jináče se chová sympodiální prýt (ve smyslu 
sympodiální theorie), neboť jeho první list jest jako všecky listy na 
celém pni lupen a ten stojí naproti listu, jenž dle sympodiální theorie 
*) Mimochodem budiž připomenuto, že jest rozvětvená úponka toliko meta- 
morfosí květenství. Kdyby na př. v obr. 3. JÁ malé květní vrcliolíěky oko- 
líčkům podobné zakrněly, povstala by sympodiální pětiramenná úponka, 
a skutečně, jak již řečeno, nalézáme na konci ramen úponkových zakrnělé 
šupinky a brbolky jako rudimenta těch malých vrcholíčků. 
