320 
cením od mateřského listu, tedy zrovna naproti listu mateřskému 
vzniká. Vůbec nesmí se přehlédnouti, že jest takové sounoží jako 
by (složitý) prýt vyšší kategorie. 
Ostatně u loubince (Ampelopsis) i na hubených výstřelkách 
nejsou první dva listy přísně transversální, zejména první šupinovitý 
list stojí skoro naproti mateřskému listu, jen z části na stranu jsa 
pošinut. 
Ze pak pupen přídavný toliko v úžlabí listu protiúponkového 
vedle prýtu sympodiálního se tvořívá, vysvětluje se právě termi- 
nálním postavením tohoto prýtu, pro kteréž úžlabí jeho listu mateř- 
ského prázdným se zdá a dosti místa pro pupen přídavný poskytuje, 
který když výživa prutu dost výdatná, u révy také pravidelně se 
tvoří. U Ampelopsis však jsou pupeny přídavné méně stálé, na 
slabších prutech částečně scházívají (tak všude na obr. 1.); ale 
tytéž výstřelky co hlavní pupeny v paždí listů bezúponkových nikdy 
nescházejí. Již tato nestálost pupenů přídavných svědčí o jejich po- 
vaze mimořádné. 
U révovitých rostlin panuje tedy dle všeho, co zde vyloženo 
bylo, sympodiální složení zajisté ve všech oborech ; nejrozmanitější 
větévky jsou takto složeny, předně hlavní mohutné výhonky neboli 
pruty, potom i slabé chudé výhonky čili výstřelky, neméně též 
úponky více méně rozvětvené a též i slabší květenství. Úponky pak, 
ramena úponek složitých i postranní vrcholíčky sympodiálních kvě- 
tenství, byt i původně pobočně vznikaly, nejsou předce ničím jiným 
než skutečné vrcholky předcházejících článkův osních. Tak zvané 
„mimoúžlabní prýty", jimiž se míní právě tyto odbočené vrcholky, 
jsou však pouhým přeludem pochybené, nerozvážlivé indukce. 
Na obecné révě vinné jsem dále pozoroval zvláštní odchylky 
od vzrůstu obecného. V sounoží révy vinné střídají se pravidelně 
prýty se 2 a s jedním listem, čehož následek ten jest, že vždy dvě 
po sobě jdoucí úponky na jedné straně nad sebou stojí, pak zase 
taktéž dvě na straně opačné atd., jak vidíme na hořejšku obou 
vidlových větví obr. 11. na tab. II. 
Jedna odchylka od obyčejného vzrůstu záleží v tom, že na 
místo úponky některé vyvine se listnatá a úponkonosná větev (sou- 
noží), podobná hlavnímu kmenu révy, čímž kmen jako ve dvě ramena 
neb vidle rozdělený vyhlíží (obr. 11.). O takovýchto vidlačkách 
(v Dolních Rakousích jim říkají „Gabler" neb „Zwiewipfler") již 
