322 
Zmoliútnělá úponka i?, poněvadž jest vlastně konečným výhon- 
kem prýtu I, chce růsti v prodlouženém směru osy I (pod listem 
£ 2 ), v témže směru ale chce i prýt úžlabní II, velmi mohutný růsti, 
tudíž si oba tyto prýty v těsném styku vespolek vadí, což má za 
následek jejich srůstání. Kde pak konečně oba prýty od sebe se 
dělí, odpuzují se vzájemně a sice, poněvadž jsou stejně silný, pod 
stejným úhlem odbočným, totiž co větve vidlové (dichotomické). 
Jest tedy i tato odchylka od obyčejného vzrůstu révy platným 
dokladem onoho zákona, dle něhož směr prýtu od poměrné mohút- 
nosti jeho závisí; jest tudíž i novým dokladem pro theorii sympo- 
diální. 
Ostatně jsem také pozoroval případ, že i obyčejná úponka 
s úžlabním prýtem sympodiálním srostlá a tedy na prýtu tom jako 
pošinutá byla asi k témuž místu, kde se na našem obr. 11. úponka 
u větev vegetativní přeměněná E odděluje. V případě takovém byla 
úponka v dolejší části své mohútná a tudíž s úžlabní větví srostlá, 
pak ale náhle seslabena jsouc, jako poboční větévka od mohútné 
a tudíž také v prodlouženém směru předešlém dále rostoucí větve 
úžlabní se oddělila. 
Jinou zvláštní odchylku od obecného vzrůstu kmene révového 
představuje náš obr. 12. Tuto se také kmen nahoře ve dvě větve 
vidličné dělí, avšak při tom znamenáme ještě jiné odchylné úkazy. 
Tam totiž, kde ty dvě větve se od sebe dělí, sedí vedle sebe dva 
listy L 1 ^ a L l l' a naproti nim vybíhají vedle sebe rovnoběžně dvě 
úponky r n a r llř . U předcházející níže stojící úponky r l vidíme též 
dva listy L z a Z< 4 , tam kde jindy toliko jeden list v postavení L 3 
se nalézá. 
Kterak možná vyrozuměti této odchylce? Pod oním bodem, 
kde dvě větévky III a III', pak dva listy a L™ a dvě úponky 
r ii a r w se rozcházejí, jest kmen zrovna mezi těmito úponkami 
a mezi oběma listy směrem dolů dvěma rýhami rozdělen, které až 
k níže stojícímu listu L* 1 sledovati možná. Vysvítá z toho, že i tuto 
dvě větve jsou srostlé, a sice větve úplně stejně vyvinuté, srostlé 
až po úponky a listy jim naproti stojící. 
Nezcela snadná jest odpověď na otázku, jaké to větve srostlé 
jsou a kam až srostnutí dolů sáhá. Zdáť se na první pohled, že 
jest tu modifikace téhož případu jako v předešlém obr., že jest totiž 
větev II + III + IV atd. úžlabní k listu L« a větev II' + III' + IV 
atd. přeměněná úponka, obě pak že jsou od listu L l * až po obě 
úponky r li a r 11 ' srostlé. Avšak s tím se neshoduje předně postavení 
