329 
„Ephydatia Mülleri." 
(Obraz 1—2). 
Pod tímto jménem uvedl jsem ve své monografii houbu v Čechách 
patrně velmi rozšířenou a dle dosavádních zkušeností v rozličných 
formách se vyskytující. Označil jsem ji jakožto Forma A, Forma B 
a var. astrodiscus, vysloviv i domněnku, že snad v každé z těchto 
forem možno hledati zvláštní, samostatný druh. Jak dalece jest mí- 
nění toto oprávněné, mohou jen nová pozorování na četnějším a v líhu 
konservovaném materiálu potvrditi; dle nynějšího svého pozorování 
zdá se skutečně pravdě podobnějším, že ve zmíněných formách dlužno 
uznávati dobré druhy. 
Dostalo se mi příležitosti skoumati lihové exempláře řečené 
houby Forma B. Dříve byla již tato houba objevena prof. Dudou 
v rybníku „Nadýmači" u Soběslavi a prof. Bártou v rybníku „Košíři 
Velkém" u Litomyšle, *) kteřížto pánové mi laskavě své suché exem- 
pláře k skoumání přenechali; dle nich také sestavena diagnosa 
v mé monografii. 
Pan Čeněk Šandera, gymnasiální studující v Praze, sbíral na 
mou pobídku houby sladkovodní v okolí osady Sobčic u Ostroměře. 
Mezi třemi druhy, jež mi v líhu i suché odevzdal, a o nichž níže zmínka 
učiněna, nalezl jsem i pěkné kusy druhu Ephydatia Mülleri Forma B 
z potoku Javorky. 
Jsou to hlízky a polštářky na pařezu narostlé, v líhu šedožluté, 
za sucha hnědošedé, s převelikým množstvím malých, žlutých a hně- 
dých gemmulí. Jehlice skeletové slabě zakřivlé, ostře špičaté, roz- 
ličné délky a tlouštky. 
Možno zde shledati stejně veliké slabě drsné i hladké jehlice 
v stejném množství. Gemmule jsou úplně neprůsvitné, možno shledati 
pouze, že z temného obalu zevnějšího vynikají malé, hvězdovité dvoj- 
štítky, Povahu a tvar těchto posledních lze dobře sledovati na zbyt- 
cích spálených gemmulí. Osa jich jest totiž štíhlá, všudy stejné 
tlouštky a asi téže délky jako průměr štítků. Paprsky těchto po- 
sledních jsou úplně hladké, čímž se liší od amfidisků houby od Sobě- 
slavi a Litomyšle, jichž paprsky jsou buď jemně vroubkované, buď 
z části hladké a z části vroubkované. 
*) Jinak obdržel jsem ji od Dra. Wierzejského v Krakově z jezer tatranských, 
takže se zdá, že tato forma značného má zeměpisného rozšíření. 
