397 
pový štěrk u Třiblic a Podsedic vyplňuje tři od sebe oddělené pánve. 
Z těchto západní pod Sepetely počíná a v tamním údolí až přes 
Leskou a Staré se rozprostírá; prostřední sahá od Třiblic k Semči 
aDěčanům; východní, jest ohraničena Dřeničicemi, Chrášťany, Dlaž- 
kovicemi a Podsedicemi. 
Tentýž rozsah štěrku pyropového udává prof. Krejčí, ve své 
„Geologii, Praha 1877 str. 1001." 
Vzav si již r. 1881. za úkol, prostudovati geologické poměry 
krajiny granátonosné v Českém Středohoří, shledal jsem záhy, že py- 
ropové štěrky v uvedených pánvích nejsou ještě ohraničeny, nýbrž, 
že mezi sebou souvisí a rozšíření jejich daleko větších zaujímá roz- 
měrů, jak v údolích, tak v nejvýšších polohách teplických a březen- 
ských vrstev okolí toho, jak z následujícího bude patrno. 
Význačné horniny a nerosty útvaru tohoto, jež na prvý pohled 
v každém štěrku shledáme, jsou: hojný čedič, pískovec třetihorní 
(obyčejně v podobě žlutavého křemene, neb pískovce jemno až hrubo- 
zrného často s tmelem železitým), a sferosiderit. Pyrop, méně cirkon, 
bedlivějším hledáním, zvláště po dešti nalezneme. Ostatní, velmi roz- 
manité nerosty z oboru prahorního, křidového a třetihorního jádra 
zemského, jakož i skameněliny, hlavně ve vrstvách teplických a bře- 
zenských svůj původ mající, konečně pozůstatky zvířeny z doby dilu- 
viální, nalezeny byly, tu více, tam méně, ponejvíce vypláknutím, jak 
se to při vyhledávání pyropu v okolí Třiblickém a Podsedickém děje. 
V každém z níže uvedených míst, rozsah štěrku pyropového 
udávajících , zjištěn především pyrop , s nímž vždy čedič , žlutý 
křemen a pískovec tmelu železitého co nej věrnější průvodcové se je- 
vily. Při tom vždy u pat čedičového horstva bedlivě srovnány ssutiny 
čedičového kamení, z různých dob s homolí čedičových svalené, od 
onoho, ve štěrku pyropovém uloženého; jakož vzat ohled k té okol- 
nosti, že pískovec třetihorní, jenž se ostatně také za Chlomecký 
stupeň útvaru křidového považovati může,*) pokrýval druhdy nej- 
vyšší polohy zdejších vrstev březenských, jak o tom zachovalé po 
nich úlomky a balvány křemenné, ano i zachovalé dosud skalnaté 
útesy svědčí. 
Pyropové štěrky počínají na severu u souvislého čedičového 
horstva, od Libčevsi, Starého a Chrášťan, a rozšiřují se odtud po 
údolích a hřbetech ve směru i úklonu jihovýchodním, končíce se na 
*) Z důvodů, jež prof. Krejčí v pojednání o útvaru křídovém v archivu pro 
přírodovědecké prozkoumání Čech, díl I. str. 69, uvedl. 
