411 
Z této předmluvy vysvítá, že Beckovský jen jako dilettant na 
svých vycházkách sbíráním a určováním rostlin do svého herbáře se 
zabýval a že si byl sám toho vědom, že určení jeho nejsou veskrze 
podařená. Z té příčiny nesluší též přísnějšího měřítka klásti k jeho 
vědomostem botanickým. 
Herbář Beckovského záleží ve 117 listech, za nimiž ještě prázdné 
listy jako do reservy pro pozdější nálezy následují, na každém listu 
pak přilepeno gummou po 1, 2, 3 a někdy i 4 rostlinách, částečně 
též na zadní straně listu, pořádkem úplně nahodilým, nejspíš tak, 
jak právě po sobě sbírány jsou. Kostliny ty jsou částečně dosti za- 
chovány, částečně ovšem od hmyzu poškozeny, zřídka jsou sbírány 
v celosti, většinou toliko menší neb větší kusy lodyhy a nezřídka 
spokojil se sběratel i s jednotlivými listy bez květu. Celkem nalézá 
se tam 234 rostlin neb dílů rostlinných, avšak druhů rostlinných jest 
něco méně, poněvadž se některé pod těmiže jmény a jiné pod jiným 
chybným určením opakují, takže jest tam druhů ani ne docela 200. 
Pod každou rostlinou stojí psáno rukou méně vypsanou jméno 
české; nad rostlinami však rukou pevnější a pěknější, která se s rukou 
předmluvy Beckovského shoduje, připsána jsou jména latinská, česká 
a německá. 
Podpisy české jsou patrně dřívější a byly, jak se dle rozdílného 
rukopisu vidí, od kohosi jiného připsány a soudím, že Beckovský 
podle nich vyhledával synonymy české, latinské a německé v Matthiolu 
neboť ty rostliny, jejichž podepsaná jména v Matthiolu nejsou (toten, 
čistec, marky tka, pompliška), od Beckovského také nejsou latinskými 
a německými jmény opatřeny. 
Očekával jsem, že snad názvosloví české z herbáře toho bude 
moci těžiti, avšak prvotní očekávání mé se nesplnilo. Záhy jsem totiž 
poznal, že všecka jména rostlin čerpána jsou z herbáře Matthiolova,*) 
kterýž Beckovskému patrně za knihu pomocnou byl sloužil. Toliko 
nemnoho českých, avšak většinou i jinak známých jmen jsem tam 
nalezl, která v Matthiolu českém se nenalézají, totiž devater nik 
(Helianthemum), čistec (Stachys recta), toten (Sanguisorba offici- 
nalis). Galium silvaticum slově v herbáři Beckovského mistr lesní, 
což patrně překlad z něm. Waldmeister, k nepravé rostlině vztaho- 
vaný. Galium verum má název markytka, jinak neznámý, lnula 
britanica slově t ein íček. 
*) Ku porovnání použil jsem druhého úplnějšího vydání z r. 1595, překladem 
Adama Hubera z Riesenpachu a Daniele Adama z Veleslavíny dle něm. vy- 
dání Joach. Kameraria upraveného. 
