462 
kde horniny vzdálenější jsou původu svého. Kulovitosť tu a tam se 
objevivšího Čediče dlužno připsati ku jeho známému tvaru, jejž zvět- 
ráním nabývá. Nikde nenalezl jsem štěrk pyropový tou měrou okula- 
cený (oblázkovitý), jako u silurských neb některých jiných štěrků 
diluvialních v Čechách se objevuje. Také není uložení hornin těch 
v py ropovém štěrku vrstevnaté jako ku př. u sousedního štěrku silur- 
ského mezi Lovosicemi a Budyní. V tomto nalézáme jisté uspořádání 
oblázků neb písku v podobě vrstev. Tento způsob uložení však 
u pyropových štěrků diluvialních úplně pohřešujeme. Zde jsou hor- 
niny na sobě v nepořádku nahromaděné, beze vší vrstevnatosti. Ve- 
likost hornin na témže místě jest velmi rozmanitá. Od jemného 
písku až do velikosti balvanův. Horniny různé takto velikosti jsou 
mezi sebou promíchány a často mastným, jilovitým tmelem spojeny. 
Rozsáhlost pak do délky, šířky a výšky jest pozoruhodná. Tam, kde 
kopání pyropového štěrku v posledních letech, za účelem vybírání 
granátového písku z téhož, ve větších rozměrech se dělo, jako v Tři- 
blicku, u Semče, Chrášťan, Podsedic, Dlažkovic a Chodovlic, takže 
uložení štěrku dobře pozorovati se dalo, shledal jsem, že štěrk pyro- 
pový tvoří hráze a pruhy kamenné, často několik metrů mocné, po- 
dobné morénám v ledových krajinách horských. Mocnost a šířka jich 
jest proměnlivá. Mimo pruhy ty jest štěrk slabý, roztroušený neb 
se vytrácí.*) Místy bývají tyto pruhy kamení do měkkého základu 
vrstev Březenských vbrázděné. 
Zmíněné uložení pyropového štěrku jest zkušeným horníkům 
velmi dohře známo. Nazývajíť místo, jímž se pruh štěrkový vine, 
„granátový proud" (Chrášťany a Podsedice). Vyvýšeniny a sníženiny 
proudem v základu Březenských jílů povstalé: „valachy" a „koryta" 
(Semč), neb „břehy" a „žlaby" (Dlažkovice, Chodovlice, Sedlec). 
Z uvedeného jest patrno, že mineralogické vlastnosti hornin, 
slepenec a štěrk pyropový skládající, jich zjištění v různých ložiskách 
pyropových, jakož i vzájemné a s horninami okolních útvarů srov- 
nání, na vysvětlení jich původu, spůsobu vytvoření, tím i na geolo- 
gické poměry Českého Středohoří velkého vlivu mají. 
Horninám v oboru útvarů pyrop obsahujících, nebylo ještě větší 
pozornosti věnováno. K těm, kdož o nich zmínku činí, náleží: 
F. A. Reuss. (Orographie d. Nordwestl. Mittelgeb. in Böhmen. 
Dresden, 1790: „Die Granatengruben." Mineralogische Geographie 
v. Böhmen. Dresden, 1793. I.: „Doplňky a opravy ku Orographii"). 
*) O rozšíření štěrků pyropových sdělil jsem dne 26. října t. r. schůzi král. 
české spol. nauk. 
